De diamagneliske Legemer folge den, enleii Randene ere parallcle 

 med den Retning man liar kaldet den axiale, eller gjore hvilken- 

 somhelst Vinkel dermed. Naar det diarnagnetiske Legeme svaever 

 over et Polstykkes horizontale Flade, og denne er begraendset af 

 Linier, som danne forskjellige Vinkler, vil Legemet, naar dels 

 Midte befinder sig over en Vinkelspids antage den Stilling, som 

 det efter de sammensatte bevaegende Kraefters bekjendte Love 

 skulde antage. I en nogenlunde betydelig Afstand fra alle Ran- 

 dene, vil det ikkun hav« en svag eller ingen Bestraebelse til at 

 antage en bestemt Stilling. 



Ogsaa ligefor Magnetons egne Polender gjelder delte. Det til- 

 traekkelige diamagneliske Legeme ophaengt tget over en af dens 

 runde Polfladers Rand tager en til den kredsrunde Endeflade tangential 

 Stilling, men bragt derunder en mod Axon reltet; livorimod det 

 frastodelige i forste Tilfaelde peger ind mod Axen, i sidste stiller 

 sig tangentialt. 



Over et Polstykke, der endes i en horizontal Kilerand, an- 

 tager det tiltraekkelige Legeme en med Kileranden parallel Stilling, 

 Randslilling, men et frastodeligt Tvaerstillingen. 



Over et horizontalt cylindrisk Polstykke, med lodret Ende- 

 flade, antager vel det diamagneliske Legeme de forhen belegnede 

 Stillinger ligefor den lodretle Endeflade og ta^t over eller under 

 dennes Rand; men svajver den taet over Cylinderen i nogen Af- 

 stand fra Endefladens Rand, antager den samme Stilling som den 

 vilde have, dersom Overfladens hoieslliggende Linie var Randen 

 af et kiledannnet Polstykke. Da en gjennemborel Cylinder brugles 

 til Polstykke, visle Borhullets Rand samme Forhold som andre Rande. 



Af alt delte sees, at Udlrykkene axial og cequatorial ikke for 

 Fremliden bor bruges til at belegne de diamagneliske Relninger, 

 hvorimod man sandsynligviis vil finde Udlrykkene Randstilliitg og 

 randkrydsende Stilling beqvemme til de her forekommende Til- 

 faeldes Betegning. 



Det forslaaer sig, at de to Polslykker med modsatte Kraefler, 

 som stilles ligefor hinanden, 1 forhoiet Grad frembringe alle de 

 Forhold, hvori de gjensidigen underslotle hinandens Virkninger. 



Ved dennc forslajrkede Virkning viser del sig ogsaa, at en 



