44 



Forfatteren, som allerede lidligere har ineddeelt Selskabel 

 Resullater af sine Undersogelser, der gaae ud paa al vise den 

 gjensidige Afhaengighed mellem de forskjellige Nalurkraefter, ifolge 

 hvilken de Kra3fter, som under nogensomhelst Anvendelse synes 

 at forsvinde, komine frein i nye Skikkelser, f. Ex. den ved Gnid- 

 ning table bevaegende Kraft i Skikkelse af Varme, er i Lobet af 

 sine herhenhorende Arbeider bleven fort til en Undersogelse over 

 Magnetens Virkning paa blodt Jern. 



Han har fundet det tjenligst at udfore denne Undersogelse 

 lige fra Grunden af, og saalidet som muligt at stolte den paa 

 Forgapngernes Arbeider; men la3gge en ham selv tilfredsstillende 

 Grund. Til Udgangspunkt har han valgt Virkningen af Magnet- 

 poler paa lodret ophaengte smaa, dog ulige store Cylindere af det 

 blodeste Jern. Forsogene viste Rigtigheden af to Forudsaetninger, 

 man maatte medbringe til Undersogelsen; nemlig at selv det 

 blodeste Jern ikke er uden al Modstand mod Magnetkraefternes 

 Fordeling deri, og at en meget tynd Jernlraad, hvis man kunde 

 nsDrme to ligestaerke og modsatte Magnetpoler i samme Oieblik 

 ligemeget til den, ingen Polfordeling vilde lide, og hverken til- 

 traekkes eller fras lodes. 



Han gaaer derpaa over til en Undersogelse, ved hvilken han 

 vil besvare det Sporgsmaal, om en cylindrisk Magnet virker saa- 

 ledes, som om Kraften ved hver Pol gik ud fra eel Punkt i Axen. 

 Han baner sig Veien ved en matliematisk Undersogelse over to 

 enkelte Magnelpolers Indvirkning paa en meget liden Naal af blodt 

 Jern, i forskjellige Afstande og Stillinger. Herved finder han 

 Formeler, af hvilke han senere kan gjore forskjellig Drug. Paa 

 sin Vei fores han til at bestemme de magnetiske Kurver, som, 

 under Foruds^lning af to saadanne Udgangspunkter maa danncs 

 af Jernfiilspaaner, som udsatle for Magnelpolernes Indvirkning, 

 stroes paa en plan Flade. Han kommer herved til samme Resul- 

 tat som tidligere Malhematikere; men han prover ved afgjorende 

 Forsog, hvorvidt disse Kurver svare til dem, som legemlige Mag- 

 neter, navniigt med cylindriske Polender, give. Han bruger hertil 

 den polytechniske Lajreanslalts store Eleklromagnet, som dannes 

 af en Cylinder, der er boiel omtrent som et U, saa at den har 



