57 



Irykke Gienslande, der hore til den hoiere Civilisation (f. Ex. 

 Konge, Fyrste, Ovrighed, Rige, Stad, osv.) ere optagne og dan- 

 nede i det fmnske Sprog efler dot Svenske; altsaa forst efter 

 Midten af det 12te Aarhundrede. — Naar vi paa denne Maade i 

 det finske Sprogs dobbelte Bestanddele kunne finde Bidrag til 

 Folkets a?ldste Culturhistorie, og laere, at Finnerne indtil den svenske 

 Erobring , uden at vaere Nomader , dog vare indskraenkede til et 

 Slags simpel, mere communal, end egentlig republicansk og poli- 

 tisk Forfatning, hvori de levcde i Bymenigheder, med Forstandere, 

 men uden arvelige eller valgte Fyrster, uden Stceder, uden egent- 

 lig Ovrighed: saa maae vi derhos bema3rke, at dette, saa lidt som 

 den svenske Erobring, bar havt anden Indflydelse paa Sproget, 

 end at det uden nogen organisk Grundforandringhar af Erobrernes 

 Tungemaal umiddelbart optaget saadanne Ord, som Civilisationen 

 efterhaanden giorde nodvendige. Sproget beholdt derimod sin i 

 hoi Grad eiendommelige organiske Bygning og Dannelse, urort af 

 enhver fremmed Indflydelse. 



Der er al Grund til, efter det finske Sprogs grammatiske 

 Organisme og ovrige Egenhed, at antage det for et af de tidligste 

 og mest ublandede Ursprog i den hele asiatisk-europaeiske Sprog- 

 verden. Blandt Sprogene i den Ural-Altaiske Stamme, hvortil det 

 regnes ^ lilhorer netop det finske et Folk , der synes allene at 

 have fundet Stadighed og udvortesRolighed nok, for at dels Tunge- 

 maal kunde opnaae den fuldstaendigste, i sin Sprog-Charakteer og 

 Egenhed reneste Udvikling. Den nyeste indfodte Finne, som i et 

 lydsk Skrift bar givet en Sprogskildring af sit Modersmaal, tillajgger 

 det i den Henseende Fortrinnet baade for det Ungariske, Tyrkiske 

 og Mongolske^'O. Man bar i denne Anledning tillige giort den, 



*) Ungarerne, under evig Uro og uophOrlig Kamp med fiemmedc Nationcr, 

 kunde ikke vedligeholde Sproget ubiandet med fremmede Elemcnter; og 

 Tyrkerne, som overvseldedes af en fremmed Cultur (den Arabiske), saae dercs 

 egen Sprogudvikling afbrudt i sin forste Begyndelse. "Das Finnische Volk 

 „allein hat, durch die Lage seines Landes gcscliutzt, in den tiefen, dunklen 

 „Waldern , und an den stillen Seen seiner Hcimath, cine durch die Gesange 

 ,,der Vater gcheiligte und geschiitzte Sprache ungestort und organisch ent- 

 „wickeln konnen. So wie der geistige Gesichtskreis sich erweiterte , ent- 

 ,,faltede sich auch die Sprache; aber immer trcu ihrem ersten Grundcharakter- 



