63 



Folkeslemning , Sagn , Overtro og Folkedigtning. Men alt delte 

 var til for den cultiverede Yerden , mere som fremmede , dunkle 

 eller najsten udslettede Minder om en uddod Fortid , end som et 

 Folks endnu levende Eiendom. At Almuen endnu talte deres eget 

 reent uforslaaelige Sprog, at der tryktes Bibier, Psalmeboger og 

 Calecheser i det fmske Sprog, og at Gudstienesten paa Landet, 

 vel ogsaa i enkelte Stadkirker, endnu blev holdt paa delte Sprog: 

 delte var omlrent Alt hvad man selv i Sverrige vidste om en 

 finsk Nalionalitet , indlil Midten af det 18de Aarhundrede. Det 

 svenske Sprog var blevet det andet Nalionalsprog i Finland; det 

 lacrtes fra Barndommen af alle dannede Folk , i Stsederne ogsaa 

 hos Middelstanden , paa Landet i mange til Kysterne graendsende 

 Menigheder. Heraf fulgle, at da Sverrige fik sin Lileratur og 

 Poesie, blev den ogsaa Finlands. Begge Sprog vare alt for grund- 

 forskiellige og fremmede for hinanden , til at her kunde opstaae 

 nogen betydelig giensidig Indvirkning, eller nogen Sprogblanding af 

 den Art, som imellem Angelsaxisk og Normannisk-Fransk. Det blev 

 kun det finske Talesprog , der eflerhaanden, som allerede er be- 

 maerket, optog endeel svenske Ord, hvorfor Landets eget Tunge- 

 maal savnede Udlryk; men saadanne Ord , selv i deres Finske 

 Tilsnit og Boiningsformer, maa allid blive fremmede, uorganiske 

 Bestanddele , omlrent saaledes som latinske eller franske Ord, 

 naar de overfores og bruges i vort Modersmaal. 



Der opstod saaledes, med den nyere svenske Literatur-Udvik- 

 ling og Sprogdannelse , som man omlrent kan regno fra Dalins 

 Tid, Ckun lidt yngre og for en stor Deel samlidig med Holberg^ 

 et Forhold 1 Finland , der ikke horte til de heldigsle. Folkels 

 Sprog blev slaaende i sin isolerede Stilling , som et kun i Talen 

 levende , i Dialecterne rorligt Monument fra en Fortid , udenfor 

 Beroring med den nyere europseiske Intelligenls , Civilisation og 

 literaire Cullur. Hvor denne skulde meddele sig til det finske 

 Folk, maalle det skee igiennem det grundforskiellige svenske Sprog; 

 men denne Meddeling kunde, ved Landets Fiernhed og naturbelin- 

 gede Afsondring, ikke andet end blive svagere og ufuldstaendigere, 

 end i nogen andenProvinds, Vi ville ikke tale om, at der i visse 

 Kyststra}kninger og i de flesle Kiobstaeder skeele betydelige 



