68 



Slalsstyrelsen i dercs Itoider , og saaledes sat dom i ct Slags 

 Myndigheds-Tilsland , hvori dc under Ledning og Opsyn styre 

 deres egne Sager — for Oieblikket undergaae en Opdragclse lil 

 et egel Folk i en muelig Fremiid, hvorom der sandsynligviis aldrig var 

 opslaaet Sporgsmaal, under en nier og inderligForeningmed Sver- 

 rige." *) Del vil imidlerlid — kunne vi lilfoie — blive dobbelt JEre for 

 den finske Nation, naar den, som det hidtil synes , endog med en 

 voxende Strajben og kraftigere Virksomhed bevarer og udvider 

 sin Deeltagelse i svensk Lileratur, under samme Tid, som man 

 med national KisDrlighed og utra!ltelig Iver synes at kalde Folkcls 

 oprindelige Digtekonst, og dens nationale Productioner , frem at 

 den lange Dvale, hvori de snart kunde staaet i Fare for reent at 

 udslukkes. 



Dr. Topelius var den forste, hvis forlsatte Efterforskningcr 

 ledede ham til hidlil i denne Hensigt ubesogte Egne , hvor den 

 finske Folkepoesie endnu bevaredes i mere uforfalsket Reenhed, 

 end paa noget andet Sled. „NaBSten ingensteds mere i Finland 

 — siger han i en Fortale — fmdes fuldstasndige og ufordaervede 

 Oldtidssange. — Et eneste Sted paa Jorden, og det endog uden- 

 for det egenllige Finlands Graendse , nemlig nogle Sogne i det 

 Archangelske Gouvernement, have endnu bevaret Forlidens Saeder, 

 og reddet den gamle Helleaets Minder 1 deres rene, uforfalskede 

 Dragt." Han begyndte 1822 at udgive sin Samling af aeldre og 

 nyere „Runor", eller fmnske Folkesange , og forlsatte dette Ar- 

 beide i 5 Hefler**); og det var Topelius, som tillige havde den 

 Fortienestc, at berede Veien for Dr. Elias Lonrot , eller at hen- 

 vise denne nidkia^re, for sitFa^drelands Poesie begeislrede Lileralor 

 lil de Egne, hvor man kunde vente sig det betydeligste Udbylle 

 og de a;ldste Levninger. Det lykkedes Lonnrot paa de Reiser, 

 han i 1832 og flere folgende Aar foretog blandt Finnerne i Kare- 

 len og laengere ind i Rusland, at opdage en Rsekke af betydende 

 Beslanddele af el ved Tradition bevaret mythisk Epos om den 

 finske Orpheus, Sangguden W ceincemoinen, hans Faerd med Smedcn 



^Finland och dess Framlid". Stockh. 1840. p. 63. 64. 



») I— III. Ilefte. Abo 1822—26. IV. V. Uefte. Helsingfors. 1829, 1831. 



