72 



at Finnerncs og Eslhernes Poesie ved en vis Grad af indvorlcs 

 SIa)gtskab naermer sig- de slaviske Nalioners, slaaer den dog navn- 

 ligen heri lilbage for den interessantc slaviske Nalionalpoesic, at 

 denne deler med den finnske en ikke ringere lyrisk Rigdom; men 

 den sidslnajvnte savner ganske dc hcrlige Heltedigte og episke 

 Romanzer , hvori bl. a. Serberne have bevaret Mindet om a^ldre 

 Dages udmaerkede nationale Heroer og deres Krigsbedrifter. 



Det varede ikke laenge eflerat der i vort Aarhundredes andet 

 Decennium var vaagnet et nyt, eller rcttere forhen neppe kiendt 

 Liv i Finlands st>enske Literatur, inden Tanken paa at virko for 

 at reise Landets eget Tale- og Skriftsprog af den lange Dods- 

 dvale, hvori det havde hvilet , ogsaa begyndte at rore sig. Man 

 havde allerede forhen (i det mindsle i academiske Disputationcr) 

 begyndt at behandle Sproget , eller enkelte Dele deraf, fra den 

 reent linguisliske Side, eller med fortrinlig philologisk Interesse; 

 og det forste store og betydende nationale Vaerk, der efter 1809 

 udkom i Finland, var den finske Ordbog 9i^ Rennvall^), Noget 

 tidligere havde man begyndt atbearbeide den fmske Sproglaere'"*^""); 

 men det var hidtil kun Faa, der med Aandskraft opfaltede og med 

 Yarme naerede den Idee: at det finske Folks eget Tungemaal 

 endnu i det 19de Aarhundrede kunde udvikles til et i meer end i 

 Talen levende Sprog, og at der endnu for delle skulde kunne op- 

 rinde en sildig Morgenrode ved hoiere Dannelse til et Skriftsprog 

 og egenlligt Digtersprog. Man indseer let, at baade naturlige og 

 sociale Hindringer maatte mode Forsogene til en saadan Udvikling 

 i vort Aarhundrede. Finland havde for laenge siden moxltagct sin 

 hele aandelige Cultiir fra og igiennem Sverrige. Alle Phaenome- 

 ner, Overgange og Brydninger i den svenske Literatur og Poesie 



*) GMs/auilenca/SuonialeinenSana-Kirja : Lexicon lingua; finnicap, c. intcrprelat. 

 ^ lat. & germanica. Aboa). 1826. 2 Vol. 4. Oled ofTentlig Undeistotleise fra 



,'Jl.RusIand.) i^3V IW./T nuhii lolio.u n«nj JiXJXiG J (■.Otjjif:-i)iftrh' a/i^ll:. 



♦*) De lidligste Fors6g paa at fremstille denne ere uden Tvivl A. Fetrtei Linguae 

 Fcnnicae institulio. Abofe. 1649; ogi^Z. Marlinii Ilodegus Finnicus, eller Finsk 

 Wagwisare, etc. Stockholm. 1689. 8. Mere bekiendt er: Barlh. G. Whacl 

 Grammatica Fennica. Abose, 1733. 8. I det 19de Aarhundrede udkom 

 Strahlmanns finnische Sprachlchre, i Petersburg 1816. Jiiden's Forsok till 

 ulredande af Finska Sprakets Granim. Wiborg. 1818. R. y. Becker Finsk 

 Grammatik. Abo. 1824. ni. fl. Ai bult limirAii bitv . 



