76 



og adskillige Patrioler samlede ikko iibctydelige Bidrag til Selska- 

 bets Casse. Ved en i Aaret 1836 iidsat PrcTiiiie for en svensk melrisk 

 Oversa?ttelse afKalevala fremkaldte den Castrens udma?rket heldige 

 Arbeide C^er udkom 1841); i samme Aar kunde det atter undor- 

 stottc Dr. Lonnrot med 1000 Rubier. Boo. Sdlr. til en laengere Reise 

 giennem alle Egne af Landet, bvor aeldre Runer eller Folkesange 

 cndnu findes bevarede bos Alinuen, for at redde Alt hvad der 

 endnu efler levende Tradition kan reddes, inden det laber sig. 

 Han tilbragte naesten halvandet Aar paa disse Vandringer og ined- 

 bragte et megel rigt og betydeligt Forraad, saavel af Runer, sorn 

 af Ordsprog og gamle Gaader, som udgiore en Deel af den finske 

 traditionelle Folkepoesie, med flere andre nationale Reliquier, Sagn 

 og Optegnelser. Heraf saae ban sig i Stand til 1841 at udgive 

 sine Kanteletar (Harpeqvad; af Kanlele, som er Benaevnelsen paa 

 det nationale finske Slra?ngeinslrument, et Slags Luth eller Cither) 

 en Bog i 3 Dele, der indeholder ikke mindre end 652 forskiellige 

 ajldre Folkesange, inddeelte i 11 Afdelinger, og forsynede med en 

 Deel Varialioner og afvigende Optegnelser. Man tor vel endog 

 anlage, at denne Samling i poetisk Vaerd, og som Fremstilling af 

 den hele Rigdom i Indholdet af den finske Folkepoesies forskiellige 

 Arter, staaer endnu boiere end Kalevala. Allerede folgende Aar, 

 1842, kunde Dr. Lonnrot udvide sine Fortienester af den finske 

 Lileratur ved et nyt Vaerk; Selskabet bekostede i detle Aar Ud- 

 gaven af bans Samling af finske Ordsprog, der udgior et Bind 

 paa 575 Sider, som indbefatte over 7000 Ordsprog, bvoraf dog 

 endeel kun ere Variationer. Endelig udkom 1845 som 5te Deel 

 af Literatur-Selskabets Vaerker, et Bind med en Samling af 1648 

 finske og 135 Eslniske Gaader, ligeledes besorget af Dr. Lonn- 

 rot som Samler og Udgiver. 



Del i Indledningen til Statuterne udtalte Formaal for Selskabet 

 „fremfor Alt at befordre det finske Sprogs Opdyrkning", ansaae 

 cnkelte Medlemmer det tienligt at fremme, ved at udgive Ovcr- 

 sa^ttelse af gode Skole- og La^reboger i dette Sprog og saalcdes 

 paa engang at virke for Sproget og Folkcdannelsen. Donne Idee 

 vandl dog ikke almindeligt Bifald, og modte Hindringer i Sel- 



