79 



paa den rigti^ste og mest faltelige Maade. Endelig har Selskabct 

 1848 udgivet en Oversacttelse ai Bt^edow's "Merkwiirdige Begeben- 

 heiten aus der Weltgeschichle" , beslemt til Laerebog i Landels, 

 med hvert Aar i Anlal betydeligt voxende Almueskoler. 



Allerede har det af Selskabet givne Exempel virket saameget, at 

 flere indfodte Forfaltere i de senesle Aar ere fremslaaede, som paa 

 egen Haand have udgivet Hgnende slorre og mindre Skrifter, blandt 

 hvilke f. Ex. kan n^evnes : en finsk Oversaeltelse af Cornelius Nepos, 

 med grammalisk Analyse, en Finsk Brevbog, en Underviisning for 

 Ladefogeder eller Avlsbestyrere (Gdrdsfogder) , en finsk Lsesebog 

 m. fl.^ — Som et af Literatur-Selskabels nyeste , og med Hensyn 

 paa Lileraluren interessantesle Arbeider, bor vi endnu naevne den 

 Udgave , det har besorget af Folkedigteren Korhonen's Runor, 

 eller lyriske Digte i de nationale Folkesanges Art , som enten i 

 1848, eller i indevaerende Aar, skulde vaere taerdig fra Pressen. Om 

 denne finske Digters Person og Stilling er os vel intet bekiendt; 

 men vi maae ved at naevne ham, tilfoie den almindelige og vaesent- 

 lige Bemaerkning , med Hensyn til Finlands Folkedigtning : at den 

 ingenlunde kan siges at vaere uddod , eller kun tilovers i de ved 

 Traditionen bevarede celdre Runor. Sange af lignende Art og 

 Indhold opstaae endnu jaevnlig blandt Almuen , isaer i de fiernere 

 Egne af Finland, og vinde en storre eller mindre Udbredelse ved 

 mundtlig Tradition, i Forhold til deres BeskafTenhed og det Bifald, 

 de opnaae. Yi have i ovrigt hidtil ingensteds fundet nogen naermere 

 og noiere Underretning om den levende finske Poesies Tilstand og 

 Vaerdi, paa dens naBrvaerendeSlandpunkt; ligesom overhovedet den 

 specielle finlandske Ethnographie og Topographie (naar man und- 

 tager, hvad der af saadant kan findes adspredt i Tidender og Tids- 

 skrifter) endnu synes at vaere meget lidl bearbeidet. 



Det finske Literaturselskab har, foruden hvad ovenfor er 

 naevnt, endnu yttret sin Virksomhed paa flere Maader, hvortil horer 

 Udseettelsen af Priissporgsmaal og Praemier, (f. Ex. i 1846, for en 

 fuldstcendig Grammatik over det finske Sprog, efter Sprogviden- 

 skabens naervaerende Standpunkt). Erfaring har dog ogsaa i Finland 

 viist, at Oiemedet for denne Maade til at frcmme Literaturens 



