100 



optage saamegen Fiiglighed, at det skulde ophore at vaere sprodt 

 og let at pulverisere. Det oploses ilrke ma^rkeligt hverken af kold 

 eller kogende absolut Alkohol eller ^Elher; derimod oploses det 

 af kogende Viinaand til 93<» Tr. og udskilles kun for en Deel ved 

 Afkjoling; svagere Viinaand oploser det let; Vand endnu leltere. 



Githaginet bar ingen Liigt, saalaenge det er i fast Form, der- 

 imod har den vandigc Oplosning, somskummer meget staerkt ved 

 den mindsle Rystning , en ubehagelig vammel Lugt. Smagen er i 

 Begyndelsen naesten iimaerkelig, men lidt efter lidt foles en iibe- 

 bagelig Breenden i Ganen. Kommes en Draabe af den vandige 

 Oplosning i Oiet , foles en heftig braendende Sn.erte i samme, og 

 Piipillen udvides. 



Hverken den viinaandige eller vandige Oplosning af reent 

 Gitbagin virker kjendeligt pa a Plantefarverne. Hvorvel Githaginet 

 optager smaa Quantiteler af de fortyndede Syrer , synes det dog 

 ikke at danne bestemte chemiske Forbindelser dermed. — Con- 

 centreret Svovlsyre frembringer en lignende rod Farve med Gi- 

 tbagin som med Salicin; men Vaedskens Kanter ere noget blaalige. 

 Lader man den rode Vaedske henstaae i Luflen, forsvinder efler- 

 haanden den rode Farve og en blaagron kommer frem, som endnu 

 efter 24 Time er meget kjendelig. — Koges Gitbagin med en 

 Blanding af Viinaand til 85^ Tr. og noget fortyndet Salpetersyre, 

 saa erboldes eflerbaanden, som Viinaanden fordamper, en gallert- 

 agtig Masse, som kun ufuldstaendigt oploses 1 en stor Deel kogende 

 Vand , men oploses derimod let af Viinaand. Koges 1 Deel Gi- 

 tbagin med 6 tl 8 Dele concentreret Salpetersyre , da indtrseder 

 en livlig Udvikling af rode Dampe , og naar disse bave viist sig 

 staerkest, udskilles et guult fast Legcme, som svommer paa Va?d- 

 skens Overflade. Denne Masse er naesten uoploselig i Vand, men 

 let oplosclig i Viinaand. Eflerbaanden som Viinaanden fordamper, 

 udskilles et guult ukrystallinsk Legume. Ammoniak farver den 

 viinaandige Oplosning guulbruun uden at gjore Vaedsken uklar. 

 Ved na?rmere at undersoge den sure Vaedske, bvorfra ovenomtalte 

 Legeme var udskilt , fandtes, at den indeboldt lidt Oxalsyre og 

 noget salpetersyret Ammoniak. Ved at forbraende Gitbagin paa 



