37 



el Lovbud : at ingen Rotner maatte besidde meer end 500 jugera, 

 eller 125 Tdr. Land; (efter de senere gracchiske Agerlove i del 

 hoieste, naar ban bavde to Sonner, 750 jugera). Herved var dog 

 kun Agerjorden meent ; og som man vel maa antage, var det ikkun 

 den overdragne Statsjord, (ager publicus) ikke privat eller arvet 

 Eiendom, som de store Grundeiere paa denne Maade skulde miste. 

 Da Loven ogsaa tillod, i det hoieste at fodre 100 Stykker stort, 

 og 500 Stykker smaat Qvaeg , behovedes dertil nodvendigen Ud- 

 mark, foruden Agerjorden; og hiin er vist nok ikke regnet med 

 iblandt de lovlig tilstaaede 500 Ager. Hvad den Rige besad over 

 dette Maal skulde uden Vederlag, afgives til Uddeling blandt traen- 

 gende Borgere; og det (som Nogle antage) i Lodder paa 7 jugera. 

 C^Liciniana ilia septena jugera'* Columella. I. 3.) Afgiort er den be- 

 stemte Storrelse vel ikke. Men om det endog her ikke gialdt om 

 egentlig Kiobejord, men om et Slags Domainejord, hvortilStaten havde 

 beholdt sin Herlighedsret tilhgemed en Grundskat: saa maatte saa- 

 dan Besiddelse dog i mange Tilfaelde kunne have en lang Haevd; 

 og den liciniske Lov kan man derfor vel, som enhver lignende, 

 i sit Princip kalde en positiv Uret, under Skinnet af en Retsform. 

 I ovrigt blev, som man veed, netopi.Lovens Ophavsmand, Folke- 

 tribunen C. Licinius Stolo, der efter 10 Aars Kamp havde sat 

 den igiennem, (R. A. 388) Lovens forste Overtraeder; og blev ni 

 Aar derefter d6mt i den fastsatte Straf (10,000 Asses) for at have 

 villet eludere Loven, under den Form, at afstaae til sin Son 5t)0 

 jugera af de 1000, som ban eiede. (Liv. VIL 16). 



Om man nu endog turde antage, at Udforelsen af de Liciniske 

 Agerlove har vaeret giennemgribende, og at deres Virkning har 

 vedvaret i et Par Aarhundreder, eller ligesaa laenge, som Historien 

 viser os en, under alle politiske Bevaegelser, ikke ophaivet Lige- 

 vaegt imellem det aristokratiske og demokratiske Element 1 den 

 romerske Republiks Forfatning: saa er det dog ikke mindre vist, 

 at ingen agrarisk Lov kunde raade Bod paa den romerske Paupe- 

 risme, eller paa Misforholdet imellem opdyngel Rigdom og nod- 

 lidende Armod. Ligesaa lidt har man ved disse Loves, om endog 

 moderate Tvang paa Eiendomsfriheden kunnet hielpe til at for- 

 bedre Jordbruget i Italien, eller sikkre de smaa Jordbrugeres 



