38 



Vilkaar. Ikke engang de gamle fornemme Slaegters Aglelse, Be- 

 lydenhed, eller faste Fonnue, kunde modstaae den indstrommende 

 Capitalformues uhyre Magt. Jo mere den oprindelige Forskiel 

 imellem populus og plebs forsvandt i Samfundet — jo mere de 

 rige Sliegler, baade af Palriciere og Plebeier, slultede sig sammen : 

 desto mere udvikledes et nyt Forhold i Romerslaten , hvori den 

 gamle palriciske Slaegtadels Betydenhed labte sig, men Formuens 

 Gyldighed holdt sig. De hoiere Statsembeder og Vaerdigheder gik 

 efterhaanden over til den formuende og rige Deel af Folket; paa 

 patricisk eller plebeiisk Fodsel taenkte man ikke mere. En ny 

 romersk Adel (Nobiles, Optimaies'), dannede sig; og en Kreds af 

 saadanne anseete og maegtige Familier udviklede efterhaanden 

 en staerk Forening af Embeds- og Rigdoms-Aristokratie. — Mod- 

 saetningen og Modvirkningen imellem Fornemme og Ringere, imel- 

 lem et Adelspartie og et Folkepartie, vedblev saaledes vel i Rom ; 

 men under andre sociale Former; og med den Forskiel, at Vil- 

 kaarene for del sidste Partie snarere forringedes, end forbedredes. 

 I Kampen med den patriciske Adel havde Plebeierne med mere 

 langsomme, sikkre Fremskridt kunnet naerme sig til, og omsider 

 opnaae politisk Liighed; og.^taten havde ikke taget Skade ved 

 en indvortes Bevaegelse, der ofle var stserk og alvorlig; men endnu 

 ikke fra nogen af Siderne blev voldsom eller revolulionair. I hiin mere 

 tarvelige Periode, kiendte man vel hos Romerne en riig eller for- 

 muende, og en ubemidlet Stand: men man kiendte endnu ikke 

 den egentlige Forarmelse, eller Pauperisme. Samtidig med den 

 nye plebeiiske Adel, oprandt Statens Udvidelse og Rigdommens 

 Formerelse, efter en umaadeligt voxende Scala, som i faa Gene- 

 rationer maatte fra Grunden forandre alle "sociale Forhold; og 

 virkelig giorde det. Endnu savnede Rom ogsaa bestandig en 

 egentlig Middelstand, lilligemed Handelens og Industriens borger- 

 lige Element i Kiobstaederne. De uhyre Skatte, som ved Krigs- 

 byttet og erobrede Provindsers Udsugelse sammendyngedes i Hoved- 

 staden, kunde ikke fmde saadanne Ailobskilder, hvorvcd de kunde 

 blive fiugtbare for en over hele Folket udbredt INationalvelstand. 

 Imedens Stalen med hver Generation blev maegtigere, og de Fornemme 

 eller Pengema?ndene bleve rigere, trykkedes den frie Landalmue 



