Falsterbo, som nu „bestaaer af nogle lialmdajkle Fiskerhyller"; 

 men i Middelaldercn, da Sildcfiskerict ved dc skaanske Kysler ud- 

 giordc en Rigdoniskildo for Lybckkerne, horte lil Skaanes most 

 befolkedc Slider. — *St. Olufs Kirkc i Albo Herrcd, oingivel af cii 

 herlig Skovnalur , er vel neppe a^ldre end fra det 14de Aar- 

 hundrede; men ved sin Slorrelse, sin Bygningsmaade, de mange 

 fra den catbolske Tid bevarede Allore, lilligemed St. Olufs „i en 

 hoi Karmsiol'' siddende Billede, er den ibiandt de ma^rkva^rdigsle Kir- 

 ker i Skaane; ligcsom {\g\\ ogsaa vinder forogel Interesso der- 

 ved, at Egnens Almuc endnu paa St. Olufs Dag forelager dc i 

 Aarhundreder brugelige Valfarler lil den rige og ypperlige Kilde, 

 der udva^lder af en Landhoide, omtrent 400 Skridt Sonden for 

 Kirken. — „Naar man nu-', — sigcr Forfalteren i sin Beskrivelse 

 over St. Olufs Kirkc i Falslerbo, med sin hellige Kilde — „linder, 

 at delte anseelige, imponerende Gudshuus, hvis store Kirkegaard 

 ikke bar andet Hegn, end Tanggierder, meer og meer forfalder, 

 (siden Offringen til Kirkens Vedligeholdelse tilligemed Besogene 

 ved dens hellige Kilde St. Hansdagsaflen, belydeligt er aflaget); 

 naar man seer et Bierg af Flyvesand, der Aar for Aar mere hoi- 

 ner sig, true med at begrave den berlige Bygning; naar man 

 da med i^ioic vader giennem Flyvesandet over Byens store Torv, 

 hvor det fordum vrimlede af inden- og udenlandske Borgere, 

 Fiskere og Handelsmaind: da gribes man af den vcemodigc Folelse, 

 som Belragliiingen af det Forga^ngeligc i al menneskelig Strieben. 

 inaa fremkalde." 



Det er den Aand, der i disse Linier udtaler sig, som vi vel 

 kunne kalde Sia?lcn i det hcle Studium, i den rastlosc Yirken, i 

 den enlhusiastiske Beundring af Forlidens Bygningskonst og Byg- 

 ningsvaerker , hvortil Brunius, som Archilckt og architektonisk 

 Historiker, bar hengivet sig. Det er denne Aand, som det skyl- 

 des, al ban aldrig bar skyet nogen Opoffring af Moie, Tid, per- 

 sonlig Anstrengolse, Kra^ftor og Helbrcd, for at foretage de ved 

 deres Mangde og Omfang forbausende locale lagtlagelser, Under- 

 sogelser, Udmaalinger og Optegnelser, hvoraf det store Antal af 

 de i deres Detail indtil Smaalighed omhyggelige og noiagtige Be- 

 skrivelser over skaanske Kirkebygninger ere fremgaaede. — Det er 



