125 



Den Overbevisning, vi nu herved have faaet oin Tilvaerelsen 

 af Verdenskloder, der ifolge deres Slorrelse skulde sees, hvis de 

 vare i sainine Afsland som fjerne Sole, og ikke af Mangel paa 

 Lys blive os usynlige, bar givet 0. Anledning til at forelaegge 

 sig selv det Sporgsmaal, om disse store Verdenskloders Usynlighed 

 skulde have samme Aarsag som Planelernes, folgelig som de sxd- 

 vanlige Legemer, der ikke kunne kaldes selvlysende. Ubelyste 

 Legemers Usynlighed kan maaskee vaere af dobbelt Natur, saaledes 

 nemlig, at nogle udsende Slraaler hvis Svingningshurtigheder ere 

 for ringe til at frembrige Synsindlryk, andre derimod allfor store. 

 At en Tilsland som denne sidste er mulig, kan man ikke belvivle' 

 Det er allerede siden Will. Herschels og Joh, Wilh, Ritters For- 

 sog bekjendt, at der af Soilyset lader sig udvikle usynlige Straa- 

 ler, af hvilke de, som have en ringere Svingningshurtighed end 

 Lys^traalerne, vise sig som Varmestraaler, men de som have en 

 storre tilkjendegive sig ved sta^rke chemiske Virkninger, naar 

 man lader dem falde paa dertil passende Stoffer; saa at man endog 

 ved disse usynlige Straaler kan frembringe Daguerriske Billeder. 

 Det indsees da let, at dersom der gaves usynlige Legemer, som 

 satte ^Iheren i saa hurlige Svingninger, at disse ikke kunde 

 frembringe Synsindtryk, vilde man dog kunne opdage dem. I denne 

 Hensigt maatle man indstille ganske smaa, dertil forberedte Plader 

 i Billedrumet af en Kikert eller et Speilleleskop, og stille Redska- 

 bet mod det tilsiglede Sled, f. Ex. Sirius. Dersom nu det morke 

 Legeme i Samfund med hvilket Stjernen beveeger sig, udsender 

 Straaler, der formaa at frembringe et Daguerrisk Billed saa vil 

 man paa Pladen fmde baade et Billed af Sirius og af den usyn- 

 lige Klode. 



Den fremsalte Tanke er her endnu kun omtalt fra den blolte 

 Muligheds Side; men der er dog en Sandsynlighedsgrund, som har 

 ledet 0. til den. Under Verdenssystemels Dannelse, ta?nkt saaledes 



delsesled mellem alle Astronomer, og derved bidiaget saa saare nieofel til det 

 aandelige KrcHslob, som befordrer det videnskabelige Liv, endnu vedbliver, 

 uforstyrret af Verdensbegivenhedernes Gang, at udkomme ligesaa oidenlligt 

 og ligesaa rigt udstyret som i de gunstigste Tider. 



