133 



hele Bugfladens IVlidtlinie, tilsarnmen en viid Canal for Bugindvol- 

 dene, der i Symmetrien mellem Bug- og Rygflade svarer til den 

 over Blodbuerne undertiden forekommende Canal for ct Knippe 

 Trevlebaand langs Hvirvelsoilen. Symmetrien mellem Ryg- og 

 Bugflade paa Sildeskeleltet bliver fuldslaendiggjort derved, at baade 

 foroven og forneden ligge to fuldstaendige Sideraekker af de gaf- 

 lede , i Musklerne indskudte fine Fiskebeen. De oversle pege 

 opefler , de nederste nedefter; men de overste ere i Hen- 

 seende til deres gaflede Endes Befaestelse naermest analoge med 

 Pattedyrenes Ribbeen. Idetmindste den ene af deres Gaffelgrene 

 er nemlig ved Senebaand fsestet til Nervebuerne (Arcus vertebra- 

 rum). Denne Befaestelse vilde blive end mere analog med den af 

 Pattedyrribbenenes Capitulum , hvis Prof. Retzius*s Angivelse var 

 fuldkommen rigtig, at netop dette altid er Tilfaeldel hos Patte- 

 dyrene, men i Virkeligheden skeer Ledeforbindelsen mellem disses 

 Ribbeenshoved CCapituIum) og Hvirvlerne maaskee endog altid 

 med Endepladerne af to til hinanden slodende Hvirvellegemer. 

 Kun forsaavidt man vil ansee disse Endeplader som tilhorende 

 baade Hvirvelbuerne og Hvirvellegemerne, kan Prof. Retzius's 

 Angivelse holde Stik. I hvert Fald blive dog disse oversle saa- 

 kaldte Kjod-Fiskebeen, naar man holder sig til Forbindelsen med 

 Hvirvlerne, naermest analoge med Pattedyrenes Ribbeen. (En lig- 

 nende Sammenstilling er af /. F. Meckel og Cuvier tidligere gjort 

 med Hensyn til enkelte Fiskearter, hos hvilke disse Kjod-Fiskebeen 

 — dog kun de nedre Raekker — ere endnu staerkere udviklede 

 end Fiskeribbenene.) — Hvis den her yttrede Anskuelse er den 

 rigtige, maatte man, for at reducere et Sildehvirvelbeen med alle 

 dels mange Beenbuer til et Pattedyrhvirvelbeen og dettes Ribbeen, 

 taenke sig alle Sildens nedre Bueraskker borte og de ovre Kjod- 

 fiskebeen dreiede ned mod Bugfladen. 



