40 



og indstillede da Kalhelomelere paa dc forskjellige Sleder der skulde 

 iagttagcs; man bragle alter Temperaluren til at stige lidt til den 

 blev slationa?r o. s. v. Saaledes erholdt man da flere Maalinger 

 for Temperaturcr der laae hinanden saa na?r, at man kunde ansee 

 Middeltalkt af Udvidelserne som svarende til Middellallet af Tem- 

 peraturerne. Forsogene omfallc tre Reekker, som tilsammen inde- 

 holde 99 cnkelte Forsog, der ere samlede til 21 Middellal. 



Regnault bar efler disse Middellal med stor Omliu og Noiag- 

 tighed conslrueret en Curve, hvis Abscisser ere Temperalurerne 

 og hvis Ordinater ere de tilsvarendc Udvidelser; men for at be- 

 regne Conslanterne i Loven for Udvidelsen, bar ban forst indforl 

 en Correction, som jeg ikke kan ansee for riglig. Qva?gs6lv- 

 soilerne ere nemlig maalte fra Axen af Roret bb* til Axerne af 

 cd og c'd'; men Regnault mener, at man egenllig burde maale 

 fra Underkanten af Roret bb' og saaledes faae en lavere Qvaeg- 

 solvsoile og en slorre Udvidelse; idet ban antager, at Qvaegsolvet 

 over denne Underkant vil vaere i Ligevaegt paa begge Sider. Del 

 forekommer mig imidlertid, at saafremt der finder en dobbelt 

 Stromning Sted i Roret bb', saa maalte man maale fra det Qvaeg- 

 solvlag, som adskiller begge, og delte kan ikke ligge langt fra 

 Axen; finder der ingen Slromning Sled, maatte man maale fra 

 Trykcentret, der ligger Axen saa naer, at Forskjellen ingen Ind- 

 flydelse bar, og af disse Grunde bar jeg ved mine Beregninger 

 ikke taget Hensyn til nogen saadan Correction. Efter Construc- 

 tionen bar ban nu bestemt Udvidelserne ved 150 og ved 300 

 Grader og af disse to Data beregnet Coefficienterne i Formlen 



/N, = at + bt^^ 

 hvor A belegner Udvidelsen og t Temperaluren, og ban bar fundel 



A == 0.000179066 t + 0.00000002520156 t", 



efter hvilken^ Formel Qvaegsolvets Udvidelse ved de lavere Tem- 

 peraturcr vilde afvige kjendeligt fra det hidtil antagne. Af den 

 fulgte Fremgangsmaade skulde man vel ikke venle nogen stor 

 Ovcreensslemmelse imellem Forsogene og Regningen; men af Ta- 

 bellen Nr. 1, hvori de efler denne Formel beregnede Vaerdier af 



