47 



Model den 19^^ April. 



Professor Eschricht forelaesle en Afhandling over Menneskels 

 naturlige Trang til et Sprog og Evne til Trangens Tilfredsstillelse, 

 oplyst ved en Ra^kke lagttagelser paa Dovstumme. Indholdet af 

 denne Afliandling var folgende: 



I hole Dyreverdenen finder en indbyrdes Meddelelse Sted ved 

 et Natur- eller Instinctsprog , der bestaaer i en uvilkaarlig Til- 

 kjendegivelse af den oieblikkelige Sindssternning, som Folgc af en 

 Harmonic melleni Sindets og Legemets Bevsegelser. Dette Instinct- 

 sprog yttrer sig deels i hele Legemets Stillinger og Bevsegelser, 

 hos Pattedyrene og isaer hos Mennesket i Minespillot og Blikket, 

 deels i Lyd eller Toner. For Mennesket er et saadant Instincl- 

 sprog i og for sig aldeles ulilfredsstillende, men dog af stiirste 

 Vigtighed, eftersom del i den spaede Alder baade er det eneste 

 Meddelelsesmiddel, Mennesket veed at gjore Brug af, og det Sprog, 

 der tjener som Tolk til at laere Fornuftsprogel, ligesom det ogsaa 

 gjennem hele Livet benyttes ved Siden af Talesproget, og navn- 

 ligen ved Betoningen tjener til at gjore det lettere forstaaeligt og 

 skaffe det Indgang. 



^' Det Fornuftsprog, som Mennesket saaledes gjennem Instinct- 

 sproget laerer at gjore Brug af, er af en heel anden Natur, idet 

 dels Tegn ikke hvert for sig ere Udtryk af en oieblikkelig Sinds- 

 stemning, men Symboler paa Gjenstande, Egenskaber, Handlinger 

 og Begreber. At Mennesket foler Trang til et saadant Sprog 

 fremfor Dyret ligger begrundet i Menneskets ophoiede aandige 

 Stilling. Med Dyret og Planten deler Mennesket en i hver enkelt 

 Organisme sig gjentagende legemlig Livshistorie, med Dyret deler 

 han en aandig Livshistorie, der i det Vajsentlige ogsaa gjentages i 

 hvert Individ af samme Art og synes at have vaerel den samme 

 til alle Tider og paa alle Steder; men i Modsaetning til Dyret er 

 hvert Menneskes aandige Liv desforuden et Led i en gjennem 

 Samfundet gaaende aandig Livshistorie; det ene Individ Iraenger 

 til at meddele det andet, og den ene Generation den anden, ikke 

 blot sin oieblikkelige Sindssternning, men sine Erfaringer omFor- 



