__6() 



for saavidt de dermed slaae i Forbindelse. Delle havde Forfat- 

 teren af denne Meddelelse for Oio ved at nedskrive folgende Ud- 

 sigt over Finn Magnussens lilleraere Virksomhed. 



Finn Magnussen er een af de fremragende Personligheder, der 

 ilike blot virkc for sin Tid, men langt ud over den; han var een 

 af de Faa, der uddannede, ja i visse Maader skabte den nordiske 

 Oldtidsvidenskab eller i det mindsle paa ny kaldle den tillive. Men 

 der er to, hojst forskjellige, Maader, hvorpaa Videnskaben frem- 

 mes: en forberedende, om jeg saa maa kalde den, og en mere 

 fuldendt. Og de videnskabelige Vaerker, hole den videnskabelige 

 Virksomhed, livori en Mands Daad kommer tilsyne, viser sig der- 

 ved i et ganske forskjelligt Lys. Ubillrgt er det af den Mand, der 

 yder det ene, at kraDve det andet; tlii yder han noget mindre, saa 

 ligger maaskee Mangelen hverken i ham eller bans Evner eller i 

 ringere Flid og Udholdenhed, men, hvor disse engang ere tilslede, 

 i de tilfaeldige Omgivelser og Omstaendigheder, under hvilke han 

 virker^ i del Trin, hvorpaa Videnskaben staaer, i den Modtagelig- 

 hed, der fmdes hos dens Dyrkere, hos Regjcringen og Folket, 

 0. m. desl. Under andre Omgivelser, i andre Forholde, vilde han 

 have ydet noget langt andet. Men unaegtelig ligger der ogsaa i 

 selve Personligheden, i den opnaaede Aandsdannelse, og det mere 

 eller mindre slaerke Herredomme over de ret egenllig aandige 

 Krajfter, overmaade meget, som gjor, at det videnskabelige Ud- 

 bytte bliver af hojst forskjellig Natur. Thi der er een Aands- 

 tilbojelighed, der heist gaaer ud paa at samlc og sammenslille; 

 der gives en anden, der har mindre Tilbojelighed lil at dvaele ved 

 del enkelte, det smaae, det usammenha3ngende, men derimod for- 

 ener alle sine Kraefter, for at frembringe, ikke i Omfang, men i 

 Intensitel store Va?rker, der for Eflertidtn allid ville slaae som 

 eenlige, uopnaaelige Skabelser af en udmajrket Aand, af en ufor- 

 gjaengelig Phantasie, og af en til det meest enkelte, men kun for 

 det Heles Skyld, indtraengcnde Forsland. Ligesom hin forsle Aands- 

 slemning frembringer forberedende V^erker, saaledes frembringer 

 den anden fuldendle. Finn Magnussen horer naermest til det forsle 

 Slags (jeg troer ikke ved denne Bemaerkning at gjore bans Minde 

 Uret); ikke saa, at han jo idelig havdc hint slorre Maal for Oje, 



