82 



havde bcriget sine Erfaringer og ska?rpet sit allerede sikkrc og 

 trajffende Blik, ved af Oiesyn at kiende den antike og gothiske 

 Archileklurs Hovedmonumcnter i flore forskiellige Lande; saa kan 

 man dog derhos ikke andet end glaedes ved, at Svcrrige eier cii 

 saa nidkisBr og kraflig Talsmand for de her overblevne gamle 

 Bygningsvajrkers Vedligeholdelse. Del er den Anseelse og Ag- 

 telse^ Professor Brunius bar vundet i sit Faedreland, der bar gi- 

 vet bans Stemme en saa belydelig Indflydelse, i det niindste paa 

 deiine Classe af nalionale Moniimenters Bevaring — ligesom i 

 niangfoldige Tilfaelde paa deres IstandsaHlelse og Beslauration, i 

 en med den oprindelige Skikkelse ovcreensslemmende Stiil ogForm. 

 Man tor vel ikke sige cm Professor Brunius^, at bans Exempel, 

 bans Tale og Skrift, bans Arbcider i Here Egne af Landet, bave 

 virket til den Grad i Svcrrige, sotn en Didron og bans Konsl- 

 faeller i Frankrige, bvor deres Begeistring for Middelalderens na- 

 tionale Arcbitektiir, Monumenter og Oldsager liar fremkaldt en 

 heel Skole blandt den yngre Verden, og en Skat af arcbitektonisk 

 og anliquarisk Lacrdom og Krilik, af Undersogelser, Beskrivelser 

 og Afbildninger i disse Fag.^'O Men den ikke inindre begeislrede 

 og nidkiagre svenske Bygmester bar for sin Deel anvendt Alt, 

 hvad der allene ved egne Kraefter kunde udreltes, for at va?kke 

 hos sine Landsmaend Sands og Tanke for den aandelige og nalio- 

 nale Betydning, der ligger i at agle Forfaedrenes Minde, saavel i 

 deres Bygninger , som i andre Monumenter ; og for at overbevise 

 dem om, at det er uvaerdigt og uanstaendigt for Borgere i en ci- 

 viliseret Slat^ der giore Paastand paa at have Deel i det 19de 

 Aarhundredes Cultur, at nedbryde en gammel gotbisk Kirkebyg- 

 ning, eller forvandle den til el modernt Kirkeskuur, el Praekebuus 

 med store Ruder i fiirkantede Vinduer, o. d. Der gives vist nok 

 en stor Masngde i Sverrige, saa godt som andensteds, der kan be- 

 hove at laere : at deri ligger ligesaa stor Raabed og et ligesaa 

 grovl Barbarie, som naar f. Ex. en Colonist, der var kommen 

 lilbage fra Misuri eller Oregon til sit Faedreland, og der var bleven 



*) Man finder det vigligste Gjemmested for disse i de sidcn 1844 udkomniendc 

 „Annale8 Archeolojriques. publiecs par Didron, aine". 4to. (Toino X. 1850). 



