lis 



en Forandring i den evangeliske Kirkes Skikkelse for nodvendig 

 saaledes, at den slilles i mere selvsla^ndigt Forhold til Staten, men 

 han vil ingenlunde, at de derfor skulle skillcs ad, og han advarer 

 mod elhvcrt Forsog paa udenfor den lovlige og ordenllige Vei at 

 arbeide paa Kirkfns Selvsla?ndighed. Ilan mener, at Presbyterier 

 og Synoder ere uundvaDrllge Organer for en fra Kirkens Medlem- 

 mer selv iidgaaende Deeltagelse i dens Dannelse og Virken, men 

 at der ved Siden heraf maa vaere en fast og stadig Bestyrelse i 

 Maends Ha?nder som fortjene Kirkens Tillid. Idet han erkjender at en 

 Spaltning i den evangeliske Kirke maaskee ikke er at undgaae, 

 advarer han navnh'g Theologerne imod at fremtvinge den ved 

 Overilelse, i Saerdeleshed ved at sa^tte Bekjendelsen paa de sym- 

 boliske Bogcr i forste Linie, medens han mener, at det, naar der 

 gives Tid til rolig Overveielse, vil blive erkjendt af en overveiende 

 Fleerhed, at det er lige saa daarligt at afskalTe Reformalionens 

 Bekjendelse, som unaturh'gt at gjore den gjeldende i alle dens 

 Bestanddele som ubetinget Lserenorm. 



Rosenvinge nieente, at, uagtet vore Forhold, Gud \xre lovet, 

 vare meget forskjellige fra de tydske, vilde dog de Ord, som hiin 

 ansete Theolog i Anledning af Tidens Bev^egelscr, havde talt til 

 sine Landsmajnd, ogsaa kunne have deres Anvendelse for os, 

 blandt hvilke Mange, og det under en iovrigt forskjellig Sinds- 

 retning, onske en fuldkommen Adskillelse mellem Staten og Kir- 

 ken, uden ret at foresliile sig Folgerne heraf eller at have taenkt 

 sig ind i de andre Veie, ad hvilke det Forniiftige og Relfa3rdige, 

 der ligger til Grund for Onsket, kunde opnaaes. Han indrommer 

 vel, at der, naar man blot holdt sig til Lovbogen, kun var hden 

 Religionsfrihed i Danmark, men bemaerker at mange af dennes 

 intolerante Bud vare deels ophaevede ved senere Anordning 

 eller Foranstaltning, deels i Gjerningen salte lilside, og at hvad 

 der desuagtet manglede i en tilborlig Frihed, kunde afhjelpes uden 

 at Staten derfor skulde vsere ligegyldig ved Religionen, eller den 

 evangeliske Kirke traede ud, af den saeregne Forbindelse, hvori 

 den staaer med Staten. Han udvikler, hvorfor den Kirken til- 

 kommende Selvslajndighed ikke medforer en fuldkommen Uaflisn- 

 gighed af Staten, hvilken, efter bans Mening, vilde xxre ligesaa 



