141 



af MoIinos*s og bans TilhaBngeres Sag-, og endelig naBrmesl vare 

 indskraenkede til de samine Kundskabskilder, hvortil vi endnu i 

 vore Dage ere henviste, nemlig deels til Berelninger, der, om de 

 end hidrore fra Samtidige og Folk, soin til hiin Tid opholdt sig i 

 Italien, dog ved flere af de vigligste Omslaendigheder selv erklaere, 

 kun at have deres Hjemmel i det almindelige Rygte; deels til et 

 Par trykte Smaaskrifter af Molinos, hvoriblandt rigtignok bans 

 Hovedskrift, men bvis Beskaftenbed maaskee snarere kunde fordre 

 Kundskab om Forfatterens Liv og Saeder til exegelisk Nogle, end 

 tillade, at man omvendt fra deres Indbold uddrog Slutninger om 

 Forfatterens Levnet. ^ 



Imod de Grunde, der saaledes naermcst kun ad middelbar Vei 

 gjores gjseldcnde for Molinos's Uskyldighed, vilde alligevel den 

 almindelige Afsky og Foragt, bvormed bans Navn fmdes jedsaget 

 lige ned til vore Dage bos katbolske Skribenter, neppe veie slort 

 bos OS Protestanter, da biin Vaneere jo kunde ansees for en 

 naturlig Virkning af den pavelige Banstraale, der eengang for alle 

 bavde braendemaerket den Ulykkelige i det katbolske Samfunds 

 Oine. Men slorre Indtryk gjor et fra katholsk Side aflagt Vid- 

 nesbyrd, der bidrorer fra Maend, som stotte deres Dom over 

 r Molinos ikke blot paa den pavelige Bulle, bvorved bans Lwre blev 

 fordoml, men paa Indsigt i de Aclstykker, som ere blevne frem- 

 lagde i bans Proces og angaae bans Seeder og Opforsel. Man 

 finder i den beromie franske Biskop Bossiiets Brevvexling en 

 Skrivelse, dateret Paris 13de Oct. 1687 — altsaa noget over en 



„Wir durlTen dem Molinos kaum ohne Ungerechtigkeit etwas anders zu- 

 schreiben, als er aus seinen eignen Schriften konne uberfiihrt werden , dass 

 es seine Meinung gewesen sey .... Auch sey unserer Kirche dran gelegen, 

 dass in Babel Unruhe sey .... also dass wir wider die Qvletisten nichts thun 

 sollen, noch sie mit unserm Vorurtheil graviren. Ja es sey viel rathsamer, 

 dass, wo es seyn honne, man auf alle zuldssige Weise ihrer Sache wider die 

 Jesuiten, als ihre gemeine Feinde, beyslehe, zum wenigsten dock verhiite, daniil 

 es nicht heisse, sie ware auch durch unsere Beystimmimg gefallen." Derfor 

 erklferer ogsaa Spener, „es gefalle ihm gar nicht, dass Molinos von einen und 

 andern Lutheranern mit Mund und Feder angegrifFen worden;" og ban be- 

 kjender, ^^dass sey bei ihm ein grosses prcejiidicium, dass diejenige Sache der 

 Wahrheil gemdss sey, tcelche die geschwornen Feinde (die Inquisit ores') ver- 

 dammen, und dass der unschuldig sey, den diese verwerfen," 



