tragtninger over de forskjellige Maador, hvorpaa den aeldre Ret 

 kan lede til rigtig- Indsigt i don gjeldende, indeliolder en slor 

 Ma?ngde enkelle Steder i Christian den 5tes Lov, ved hvis For- 

 tolkning Kundskab til den apldre Ret kan gjore god Tjeneste. Hvad 

 han saaledes har leveret, vidner saavel om flittig Kildestudiuin 

 som om et noiagtigt Bekjendtskab med den gjeldende Ret, forbun- 

 den med god Skjonsomhed, og del indeholder et ikke ubetydeligt 

 Bidrag til at opklare den gjeldende Ret ved den a^ldrc. Vel er 

 det kun sjeldent at han vod Hjelp af Retskildernc har villet bringe 

 en anden Mening ind i et Lovsted end den, der og ved de ovrige 

 Fortolkningsmidler visle sig som den bedst begrundede. Men del 

 ligger i Sagens Natiir, at Granskningen i de gamle Love ordent- 

 ligviis ikke kan yde anden Tjeneste; den er ofte heller ikke ringe, 

 idet en modsat Forlolkning ofte har sogt at gjore sig gjeldende 

 og det da tjener til paa en afgjorende Maade at fortraenge den, 

 naar Forholdet mellem vor nuvaerende og den a^ldre Ret forener 

 sig med de ovrige Fortolkningsgrunde imod samme. Det var end 

 ikke onskeligt, om man ad hiin Vei skulde komme til Forlolknin- 

 ger, hvorlil ikke den riglige Opfatning af den gjeldende Ret selv 

 fore; thi om man end ikke ganske kan napgle hiint Fortolknings- 

 middel en saa vidt gaaende Bereltigelse, saa vilde det dog ikke 

 vjere lidet misligt, om man derved skulde komme til et gan- 

 ske andet Resiiltat end det. der ellers maalte ansees begrundet. 

 Sammenligner man hvad Rosenvinge allerede i dette sit Ung- 

 domsarbeide har udreltet med det Udbylle, som foregaaende 

 Granskere i vor aeldre Ret havde vundel, hvoraf der i del mind- 

 ste er Een, som fornemmelig skylder dennc Deel af sin Virk- 

 somhed sit beromte Navn, saa vil man ikke finde det saa ringe, i 

 Saerdeleshed naar man betajnker at disse dog allerede havde op- 

 taget en stor Deel af hvad der naermest frembod sig og bragl 

 adskilligl deraf paa det Rene. Det forljener at bemaerkes, at Ro- 

 senvinge, uaglet den sserdeles Duelighedsprove, han saaledes alle- 

 rede under sin Forberedelse til juridisk Embedsexamen, havde 

 aflagt, kort after var saaledes grebet af Mistillid til sine Evner og 

 Kundskaber, at han blev a^ngstelig for den forestaaende Examen, 

 saa at ikke blot han selv, men og bans naermeste Omgivelser ofte 



