109 



kundskab og god Skjonsomhed, saint Noiagtighed, saa at Lovkyn- 

 dighedens Venner skylde ham Tak, fordi han har villet paalage 

 sig sammc. 



lovrigt har han og vseret sysselsat med flere offenllige For- 

 relninger udenfor hans Professor-Etnbede. Hertil maa fornemnic- 

 lig regnes, at han var Medlem af Directionen for Universitetet og 

 de laerde Skoler fra 1834 og indtil denne i 1848 blev ophaevet. 

 Ligesom det for hans videnskabelige Virksomhed vilde have vaeret 

 onskeligtj om den Tid, som delte Embedo koslede ham, havde 

 vaeret til dens Tjeneste, saaledes paaforte denne Stilling ham vist- 

 nok adskillige Misforhold og Forlraedeligheder, som bidroge til en 

 Forslemning, der i hans senere Leveaor oftere viste sig hos ham. 

 Om jeg end havde saa fuldstaendig Kundskab til hans Virksomhed 

 i dette Embede, at jeg selv kiinde have en nogenlunde bestemt 

 Mening derom, saa vilde jeg dog ikke vaere berettiget til at ud- 

 tale samme, uden at ledsage den af en Retfaerdiggjorelse, som 

 her paa ingen Maade vilde vtere paa sin Plads. Kun skal jeg til- 

 lade mig ved et Par Bemjerkninger at mode Domme. der vilde 

 fseldes af Andre, af hvilke mange endnu mindre have hiin Kund- 

 skab. Det forste jeg skal bemaerke, er, at det under de Torhold, 

 hvori Directionen til hiin Tid befandt sig, var endnu vanskeligere 

 for den end for de ovrige Regjeringscollegier, at tilfredsstille alle 

 de Fordringer, der gjordes til samme, selv dem der i sig syntes 

 at v8Bre de billigste. Af de Here Aarsager hertil skal jeg blot 

 naevne den, at der manglede de fornodne Midler til at gjennem- 

 fore de Forandringer, som vare Gjenstand for offenllige Onsker, 

 ogsaa forsaavidt det var paa det Rene, at det vare sande For- 

 bedringer. Dette gjelder isaer om den Omdannelse af de laTde 

 Skolers Indretning, som forst i Slutningen af hans Embedstid be- 

 gyndte at blive sat i Vaerk. Rosenvinge var lige fra Begyndelsen 

 stemt for disse, og har saavidt vides allerede tidlig gjenncmarbei- 

 det den hele Sag i dens mange Gren«, men ligesom den maatte 

 forberedes gjennem udforlige Forhandlinger deels med de dyg- 

 tigsle Rectorer, som ingenlunde alle vare enige, deels med Uni- 

 versitetet, saaledes vare de fornodne Pengemidler ikke tilstede. 

 Der kunde end ikke gjores en sikker Beregning over Forholdet 



