18 



Vangrenc borttacrct, i Marv og Kieinevcd indsvindcndc Trae, hvis for- 

 vanskcde og forringede Natiir snart vil lijendes paa dets Frugter. 



Jeg vil gjore opmajrksom paa tvende Omstandighcdcr. Del er 

 ikke blot i Frankrige^ at man for laenge sidcn bar indseet delte, og at 

 man derfor, vcd i en lang Raekke af benved 200 Aar, (fra 1665) fra 

 Regjeringens Side, efter Colberts Plan, at underslotle Udgivelsen af 

 j^Journal des Scavans'*, bar stiftet, og und«r de slorste bistoriskc Om- 

 VKltninger, med faa Aais Afbrydelse, indtil vorc Dage bevaret del eneste, 

 egentlig universelt videnskabelige kritiske Tidsskrift, som Frankrige besidder. 

 Man bar i Osterrige paa lignende Maade fremmet og vedligeboldt de 

 bekiendte Wienske ..Jahrbiicber der Literatur"; man bar i Preusscn paa 

 forskiellige Maader understottet de Berlinske "Jabrbiicber fiir wissen- 

 scbaftlicbe Kritik" — en kritisk Journal af strengere videnskabelig Ten- 

 dents og af storre og mere udbredt Indflydelse. Ogsaa i Baicrn bar det 

 Muncbenske Videnskabers-Academie (skiondt Omstandigbederne berved 

 ere mig mindrc bekiendte) understottet og deeltaget i Udgivelsen af en 

 Literafurtidende; og dog er det klart nok, at slige Understottelser ere 

 ulige mindre motiverede i Tydskland — bvor et ikke lidet Antal kritiske 

 Tidsskrifter , aeldre og nyere, kunne bestaae uden nogen Frembjaelp af 

 den Art — end bos Os, bvor det literaire og videnskabelige Publicum 

 er saa indskraenket, og Omstandigbederne for en egentlig, boiere og videnska- 

 bebg National-Lileraturs Pleie og Trivelse i vore Dage ere saalidet gunslige. 



Den anden Omstaendigbed , paa bvilken Jeg vil tillade mig at 

 benlede Selskabets Opmaerksombed, er af en os nsermere liggende histo- 

 risk Nalur. Lige fra dets Stiftelse bar Selskabet i ferskjellige Retninger 

 og paa forskjellige Maader, belingede ved Tidsomst^ndigbederne og ved 

 det Punkt, bvorpaa enbver Periode bar staaet i videnskabelig Cultur 

 med Iver og Held arbeidet for denne Culturs Udvikling, ved deels af 

 egne Midler, deels ved at bentye til de danske Kongers Liberalitet, 

 hvilke i et Aarbundrede vare Selskabets og Videnskabernes Beskyttere, 

 at fremkalde, frembielpe og befordre viglige literaire og videnskabelige 

 Foretagender i Danmark, der, uden Selskabet, enten slct ikke vilde vaeret 

 udforte, eller i laengere Tid vilde bave slumret. Det vilde fore for vidt, 

 her at gaae ind i det Enkelte. Selskabets Historie vil laere, at altid, 

 hvor et saadant Foretagende traengte til offentlig Frembielp og Anbefaling 

 bos Regenlen, kunde det, under Forudsajtning af at det var provet og 



