T9^_ 



befundet at v«re af sand Vaerdi for Videnskabernes Fremvaffxt og Ud- 

 vikling i Faedrelandet , vaere sikkret om at mode en Aand og Villie til 

 at fremme og underslotte det. Skiondt mindre vaesentligt og afgjorende, 

 vil jeg dog ogsaa naevne det Factum, at allerede meget tidligt (i A. 1752) 

 bar det Forslag varet bragt paa Bane i Selskabet, at det skulde foretage 

 sig Udgivelsen af en kritisk Journal — • et Forslag, der synes isaer ved 

 Udsaeltelse, og Mangel paa Enighed om Planen for et saadant Arbeide, 

 at vaere gaaet tilbage. 



Det er i Betraglning af de ovenfor, skiondt ikkun hurtigt berorte 

 Orasteendigheder, at jeg vilde tillade mig at andrage paa: 



at det maatte behage det Kongelige Danske Videnskabernes 

 Selskab at tage i Overveielse, hvilke Folger det vil have for 

 den faedrelandske Literatur, hvis denne aldeles skulde beroves 

 et kritisk-videnskabeligt Organ, i et til Kritiken i Almindelighed 

 indviet periodisk Skrift — og at , naar dette Tilfselde, som er 

 at befrygte, snart vil indtraede, Selskabet da ligeledes vilde 

 overveiey ad hvilken Vei, ved hvilke Midler, og under hvilken 

 Form og Indrelning, enten under Selskabets Bestyrelse og Tilsyn 

 (som vel vilde vaere det onskeligste) eller med dets Autori- 

 sation, og ved Hjelp af en Understottelse , enten fra Selskabets 

 eller Regjeringens Side, en selvstcendig^ af Tidsskifte og Parti- 

 aand uafh(Bngig^ under Aandens og Videnskabens Frihed og frie 

 Yttring bestaaende dansJc kritisk Journal maatte kunne grundes 

 — og saaledes organiseres, at dens Existents, lige saa uafhaen- 

 gigen af de mercantile Forhold, som Udgivelsen af Selskabets 

 Skrifter ere det, maatte kunne vedvare, saalaenge som den be- 

 fandtes, ved Indhold og Udforelse, at kunne vaere den et saa- 

 dant Foretagende tilde^Ite Understottelse vaerdig. 



Enhver mere spcciel Omstaendighed vil det her ei vaere 

 det passende Sted til at af handle, hvortil jeg heller ei for 

 Gieblikket seer mig 1 Stand. Det er kun Sagen jeg giver mig 

 den Frihed i Almindelighed at foredrage, og som jeg tillader 

 mig paa det varmeste og indstaendigste at anbefalc til Selskabets 

 Opmserksomhed." 

 Kiohenhavn den 11. Mai 1842. arbodigst 



