80 



isaer udmserkel ved en overordentlig kraftig Tandbygning. Den levede, 

 som Arterne af den foregaaende Sla^gt, i Hulerne, hvor den indslxbte 

 mindre Dyr, som Harer, Culiaer, men fremfor alt Pacaer, der synes at 

 have dannet dens Hovednajring. 



Den anden Slaegt af denne Underafdeling, Icticyon^ forekommer 

 i levende Tilstand i een Art: /. venaticus^ men med saa faa Individuer, 

 at den synes sin Undergang nser. Dette Dyr er af Stdrrelse som Naese- 

 bjornen, af underssetsig, bjorneagtig Bygning og af Farve som Honning- 

 Jaerven (Huro s Galictis baibara). Det traekker om i Smaaflokke i Sko- 

 vene af det indre Holland, og jagcr som Hundene. Dets hele indre 

 Bygning viser, at del borer til Hundegruppen , og navnligen knylter sig 

 umiddelbar til den foregaaende Slaegl Speothos, hvis Tandsystem det 

 gjenlager med ny tilkommende Modificationer, der fore det endnu videre 

 frem i den carnivore Reining ved Forsvindelsen af den bagre Knusetand 

 ogsaa i Overkjaeven, saa at dette Dyr, hvad Antallet af Taenderne an- 

 gaaer, vilde efter Cuvier^s System bore til Maargruppen. 



Melketandsyslemet af dette Dyr tilbyder den Eiendommelighed, 

 at Rovtanden i Overkjaeven mangier den indre Afsals. Da dette For- 

 hold ibiandt de nulevende Rovdyrssleegter bidtil ikkun var bekjendt hos 

 Gueparden (Cynailurus Wagl.), bavde Forfatteren henfort en fossil Taud, 

 der tilbod denne Charakteer, til et Dyr af denne Slaegt, men det viste 

 sig nu, at denne Tand hidrorer fra en Art af den nye Slaegt Icticyon. 

 Den fossile Art (I. major) er noget storre end den nulevende, og ad- 

 viser forovrigt specifike Forskjelligheder. 



Med Slaegten Icticyon synes imidlertid endnu ikke Raekken af 

 Overgangsslaegterne, der fore fra Hundeslaegten til den carnivore Afdeling 

 af Maargruppen, at vacre sluttet. Nogle fossile Taender antyde nemlig 

 Tilstedevaerelsen i bine Tider af en til Icticyon naergraendsende Dyreform, 

 der ved Mangelen af indre Afsats paa Rovtanden i Overkjaeven, ei blot 

 i Melketandsperioden som Icticyon, men selv i det blivende Tandsystem, 

 tilknylter sig som det ydersle Led af denne Overgangsraekke i den car- 

 nivore Retning. Forfatteren foreslaaer for denne Slaegt Navnet Abathmodon, 



Hvad de almindelige Rcsullater angaaer, da ere de tidligerc op- 

 slillede storstedelen bleven bekraeftede ved de i naervairende Afhandling 

 indeboldle mere delaillerede Undersogelser, navnligen bvad angaaer den 

 aeldrc Faunas storre Rigdom saavel paa Slwgts- som paa Artsformer, 



