40 



Exempler; fordi de ncemlig lillige ere meget vel bekjendle. Deritnod 

 henter jeg el Par Exempler fra Kiustaceerne. I en tidligere Af- 

 handling om de nordiske Hippolyter har jeg bemo^rkct, at denne Sla^gt 

 i Polarzoncii naaer en betydeligere Storrelse cud i de sydliger/e 

 Have. Dette gja^Ider ogsaa ona Slaegten Crangon. Endvidere om Ca- 

 prclla. Og, for ikke at forbigaae de Dyr, dcr ere Gjenstand for naer- 

 varende Afliandling, maa del endnu tillades mig at anfiire, at Amfipod- 

 ordcnen opiiaaer sin storste Masseudvikling i Polarhavet; adskillige af 

 (|e nordiske Arter ere saa kajmpemaessige , sammenlignede med Trope- 

 havcnes Arter, at de forholde sig til disse omlrent sora Elefanten til et 

 eller andet af Nordens mindre Landpatledyr. Heller ikke savnes Ex- 

 empler i Bliiddyrklassen: saaLedes har jeg ingensteds seet saa gigantiske 

 Ascidier som paa Spitsbergen. Der kunde endvidere a nf ores flere Erfa- 

 ringer for, at naar de samme Arter ere fxlleds for Spitsbergen, Gron- 

 land og den norske Kyst, de da paa det forste af disse Steder synes at 

 fremtraede storst, i det sydlige gronlandske Hav allerede ere mindre, 

 og fremdeles aftage i Storrelse paa den norske Kyst alt som man rykker 

 mere sydligt. 



Det er almindeligt antaget, og vistnok i det Hele taget med 

 Ret, at de dyriske Farvers Skjonhed og Mangfoldighed staae i direkle 

 Forhold til Sollysets Kraft, og at derfor Tropeegnenes Dyr prange med 

 rode, blaa og gronne Farver, raedens Polarzonen maa lade sig niije med 

 bvide og sorto. Imidlertid synes denne Lov i ringere Grad at gjaelde 

 Havdyrene, og man maa ikke troe, at det borcale Hav, dets lange Vin- 

 ternat uagtet, ganske savner Farvcpragt. filandt flere Exempler herpaa, 

 vil jeg blot anfore det, som forekommer mig mxrkeligst. Een af de 

 ovenomtalte Ascidiearter, af Storrelse som Ferskener eller Granger, 

 kappedes med disse skjorme Frugter ikke blot i elegant Form men 

 ogsaa i levende Farver, og fremstillede mellem lisbraeer en naesten 

 skuiTende Efterligning af disse en sydligere Zones Frembringelser. 

 Dette har vajret mig saa meget mere paafaldende, som alle_ de Ascidier, 

 jeg i Tropehavet har truflct, vare hvide, graae eller sortagtige. Det er 

 dog ikke ene med Hensyn til denne Bloddyrsl«gt , at Polarzonen kan 

 Udholde en Samraenligning med Tropehavet. Der synes virkcligen at 

 gives hele Regioner af det sidste, som slet ikke svare til ^en Forestilling, 

 man a priori danner sig derom. Vilde man for Excmpel sammenstillc 



