20 



Helte — en Gjenstand som ulallige Uange forekommer efter aildre hellcnsle, 

 isfler altiske Monumenler; som var f. Ex. malet af il/icon i Theseuslemplet; 

 udfort i Elfcnbeen og Guld paa Skjoldet af den staaende Pallascoloss af 

 Phidias i Parthenon (see Pausanias 1 Bogs 17 Cap. § 2); udfort i 

 Marmor paa den indre Frise af Apollonstemplet i Bassae i Arkadien, 

 hvilket Iktinos byggede kort efter Aar 428 for vor Tidsregning (Pau- 

 sanias 8de Bogs 41de Cap. § 5) og siden, efter bine classise Vaerker, 

 paa mangfoldige Sarkofager, Vaser o. s. v. 



Ligesaa vist som det er, at alle her naevnede Figurer ere i an- 

 tik Costume, saa at en saadan Zeus, en saadan Herakles, en saadan Po« 

 seidon o. s. v. letteligen lader sig paavise paa antik-hellenske Monumen- 

 ter fra en classisk Tidsaldcr og af velbekjendt Oprindelse, lige saa vist 

 er det paa den anden Side, at Hvo som i disse Figurer vilde soge en 

 mythisk (religios) eller hi^torisk Forbindelse, vilde arbeide aldeles for- 

 gjaeves, tabe sig i ubegrundede, fantastiske Drommerier, og dog til Slut* 

 ning, hvis ban var fornuftig, nodes til at udraabe: oleum & operam 

 pcrdidi. 



Grunden hertil er, at disse talrige Figurer henmaledes paa naer- 

 Tserende anseelige Keramion uden nogensomhelst logisk Forbindelse eller 

 anden Totalidee, end den, ct pryde det Sted paa hvilket de hensattes; 

 med eet Ord: fordi den hele skjonne Vase blot er decorativ og forfaer- 

 diget alene i denne Hensigt. 



Af dette Slags Vaser gives der ikke faa i de forskjellige Mu- 

 seer, i det britiske Museum i London, i den kongelige franske Samling 

 i Louvre i Paris, i Museo Burbouico i Neapel o. s. v. ; de fleste af dem 

 henstaae uforklarede, fordi Udgiverne af Vasevarker {Tischbein^ Hamil- 

 ton^ Milling A. de la Borde^ Millingen^ Gerhard o. A.) ikke kunde faae 

 Noget ud af Figurernes Totalitet. Dette Slags Vaser ere saedvanligviis 

 af anseelig Storrelse, efterdi deres forste Bestemmelse var, i mange Til- 

 faelde, ganske som nu, at staae paa et Bord, et Skab eller andet Mobel 

 og pryde Stedet hvor de stode. De ere alle, uden Undtagelse, profane 

 Keramia: ikke bestemle til hieratisk Brug ved Tempeltjenesten eller til 

 Soningsudgydninger (Libationer), ikke til Veddekampspramier («i9-Aa) i 

 de offentlige Lege og nationale Ridderspil; de ere som oftest af en «c- 

 nere^ yngre Tegneskole, sajdvanligen senere end den Lysippiske Stiil i 

 Konsten, hvis Sa;rkjendc var en aldeles tro Natureftcrligning forbunden 



