77 



Maade bruges Ordet af Hamsfort (Langcb. Script. 1, 307). Saxo bruger 

 endelig Ordet stipendium om Krigeres Sold. Saaledes tydclig ved For- 

 taellingen om Ilarald Haardraades Bortreise fra Konstanlinopel, og om Vaerin- 

 gernes Sold, S. 554. 978. Ligesaa om Knud den Store, S. 512; om 

 Knud den Hellige, S. 582; om Sorteplog, S. 665. Saaledes ogsaa paa 

 det ma;rkelige Sted om Erik Lam, der gav sine Hajrraaend Domajner 

 istedenfor Sold ,(vetera rcgum latifundia dono contulit stipendii loco)^ 

 S. 671. Suhm (5, 604) bar i sin Oplysning om dette Sted indviklet 

 sig i Modsigelse. Flere Steder, hvor Ordet forekommer, ere S. 678. 

 685. 688. 689. 713. 805. 896. 945. Hvo der med Opmaerksomhed 

 vil gjenneraslaese disse, vil overtyde sig om, at stipendium hos Saxo paa 

 Knud den Stores Tid og derefter bar den Betydning, vi ber bavc angivet, 

 Naar man paa samme Maade vil eftersee de Steder, bvor Ordet bme- 

 ficium forekommer i en Sammenbeeng, som ber kan komme i Betragt- 

 ning, f. Ex. S. 621. 623. 626. 679 (jf. feodum i Langeb. Script. 1, 62). 

 693. 780» 949. 952. 965. 987, saa vil man ligeledes overtyde sig om, 

 at Saxo dermed betegner et Lean, men, bvad Danmark angaaer, kun 

 saadanne, som overdroges de kongelige Prindser. En sserskilt Betragt- 

 ning og noie Overveielse fortjene de Steder bos Saxo: S. 694 (jf. Knytl, 

 Kap. 109)^ bvor stipendium synes at vaere brugt eenstydigt med bene- 

 ficium^ og dette sidste forekommer med Tillajgsordet peculiare; S. 710, 

 hvor der tales om ordo equestris og ordo plebejus^ samt beneficia^ som 

 skulde tilstaaes dem; S. 805 — 806, bvor stipendium tillaegges militibus^ 

 men en kongelig Prinds fordrede beneficia^ ja endog forsogte at gjore 

 dem til arvelige Leen, ligesom Kongen vilde gjore Riget til et Arverige; 

 og endelig S. 899, hvor der omtales beneficium provinciate^ og bvor dette 

 modsseltes stipendia^ der udbetaltes ex fisco regio. 



Resultatet af denne Undersogelse er, at Indretningen af Tinglid 

 bar ingen Aniedning givet til vor Lensadels Oprindelse. Den Jord, som 

 Hsermsendene besade, bvad enten de bavde faaet den ved Arv eller 

 Kjob eller Pant eller ved Gave af Kongen, var deres egen. Og saa- 

 ledes var Forholdet endnu, da Jydske Lov blev givet. Ofte vendle efler 

 Hsermands Dod den Jord, ban bavde eiet, tilbage til Skipen (Skibsreden), 

 ikke til Kongen (J. L. 3, 18). Men det rette Leensforhold er saadant, 

 at det Overdragne udgaaer fra Kongen, og vender tilbage til bam. 



Heller ikke opstod vor Leensadel af Styreshavnene, Den tern- 



