30^ 



hans Ministerium haevede Landet sig ud af dissc soigelige Foiliold, og 

 gjorde betydelige Fremskridt. Del vilde vislnok vaere en slor Overdri- 

 veI^;e, om man betragtede delte ene eller dog fornemraelig som bans 

 Vaerk. De ulykkelige Aar, som vare gaaede naermest foran, havde vaeret 

 en slor Skole for neesten hele Europa og navnligt for os, Kongen selv 

 saae Nodvendigheden af store Forandiinger: den kloge og hoierfarne 

 Grev Godske Moltke medvirkede entidlang til Forholdenes Ordning, og 

 isaer til del som vedkom StUsgjeldens Afbetaling: alle Finantsministerens 

 Medarbeidere og underordnede Medhjyelperc vare gjennemtraengle af Over- 

 beviisningen om Forbedringernes Nodvendighed. Hertil kommer den 

 uskatteerlige Fordeel, som flod af den stadige Fred, under hvilken voit 

 frugtbare Land maatte gjore lykkelige Fremskridt, Men naar man bar 

 tilstaaet alt dette, og hertil endnu foiet, at der ved Rigsbankanordningen 

 var lagt Grund til den gode Tilstand, vort Pengevaesen siden bar opnaaet, 

 kan man ogsaa med Rette fordre indrommet, at den Mand, under bvis 

 Ledning Statscrediten ikke blot bsevede sig, men blev fuldkommen be- 

 faestet, og Papiirpengene, som baade bavde staaet i en yderst lav og 

 dertil vaklende Priis, bragtes til lige Gangbarhed med Solvet, ikke havde 

 arbeidet uden Nytte. 



Det som allermeest udmaerkede hans Finantsbestyrelse, var hans 

 Omhn for Landets Credit, bygget paa den punktligste Noiagtighed i at 

 opfylde enhver Forpligtelse og overholde enhver Lov, hvorpaa disse vare 

 grundede. Denne hans Taenkemaade blev, umiddelbart efter at han havde 

 liltraadt Finantsbestyrelsen, sat paa den alvorligste Prove. Alle Hjaelpe- 

 midler, hvorved Finantserne under den byrdefulde, alle Landets Kraefter 

 lammende Krig havde bestridt de dets Indta?gter langt overstigende Ud- 

 gifter, vare forsvundne; paa Udstedelse af nye Repraesentativer havde 

 Regjeringen i Begyridelsen af 1813 hoitidelig givet Slip; den Reservefond 

 af 15 Millioner i Rigsbanksedler, der var besterat til at erstatte det saa- 

 ledes opgivne Hjaelpemiddel, blev under den truende Stilling, som Dan- 

 marks Fiender antoge lidt efter Rigsbankens Stiftclse, og den derpaa 

 grundede dybe Nedsaettelse af det nye Betalingsraiddel, udtomt i faa 

 Maaneder. Alle Kasser vare tomme: paa Laan var der i det Oieblik 

 ikke at taenke; og dog vare betydelige Udgifter uundgaaelige. Det eneste 

 Hjaelpemiddel, som fra den foregaaende Finantsbestyrelse endnu stod til hans 

 Raadighed, var Stiftelsen af rentebaerende saakaldte Comiteesedler, som efter 



