110 



Erica end Nordeuropa, men Arternes Antal tiltager ud mod det allantiske 

 Hav saavel i Nord- sum Syd-Europa. 



Nord-Europa har to Alter af Slajgten Arctostaphylos ^ nemlig 

 uva ursi og alpina^ der i Italicn kun forekomme i den alpinske Region 

 af Alperne, og den forslc Art tillige i samme Region i Apenninerne. 

 Derimod har Sydeuropa i Arbutus unedo en besla?gtel meget udbredt 

 Planteform, der spiller en vigtig Rolle isajr i Kystvegetationen, og som 

 i Nordeuropa kun forekommer paa den milde Vestkyst. 



Slaeglen Rhododendron har tre italienskc Arter, fcrrugineum, 

 hirsutum^ Chamwcistus^ som dog alle ere indskraenkede til Alpernes 

 hoiere Regioner og fattes i Apenninerne. Ogsaa Loiseleuria procumbens 

 findcs kun i den alpinske Region af den forstnaevnte Biergmasse. 



De tre nordiske Arter af SI«gten Vacdnium^ nemlig Myrtillus, 

 uliginosum og vitis idwa findes i de hoiere Regioner af Alperne og Apen- 

 ninerne^ dog neppe sydiigere end 42^. 



Adskillige nordeuropaiske Slsegter: Andromeda^ Ledum ^ Cas- 

 siopea^ Phyllodoce^ Cassandra^ Daboecia^ Oxycoccus^ savnes aldeles i Ita- 

 lien; andre, Loiseleuria^ Arctostaphylos ^ Rhododendron og Vaccinium 

 forekomme kun som Biergplanter og have deres Sydgrajndse enten i 

 Alperne eller i Midten af Apenninkieden; saa at Middelhavsfloren kun har 

 to Slsegter: Arbutus og Erica^ eller i al Fald tre, naar Calluna regncs 

 med. Vel har Slaegten Erica flere Arter der end i Nordeuropa, men 

 med Hensyn til Individernes Antal spiller den ikke den Rolle som Cat- 

 luna vulgaris i Norden. — Lyngplanlerne vise sig derfor i en betydelig 

 Aflagelse ved at sammenligne Sydeuropa med Nordeuropa. 



Det var ikke at vente, al de buskagtige eller halvbuskagtige 

 Lyngplanter, som kun forekomme i Alpernes eller Apenninernes hoiere 

 Regioner eller ikke have nogen stor Betydning i Menneske-Livet, skulde i 

 den Grad have vakt Opmairksomhed i Oldtiden, at de kunde findes beskrevne 

 af den Tids Skribenter, Derimod kunde man formode at finde de Lyng- 

 vaexter omtalte, som characterisere Middelhavsfloren og fortrinsviis et saa 

 udmserket og udbredt Tr«e, som Arbutus unedo. Der er heller ingen 

 Tvivl om at de Gamles Arbutus eller, som den ogsaa kaldtes, Unedo, er 

 denne V»xt. Plinius's Beskrivelse dcraf, hans Henviisning til Gr^kernes 

 xofiaQOg og Theophrasts Berelning om delte Traj, der hos Nygra)kerne 

 licdder ys^iagiaj hos Italieuenic: Arbulo, Albatro, Arbatresto, sa)tle 



