m 



af Lungcpulsaaren og et abnorml Udspring af den store Pulsaaie (Aorta), 

 men at Naturen til en vis Grad havde raadet Bod paa Feilen derved, at 

 Lungernes Ernaeringskar (Arteriae bronchiales) vare meget udvidede, 

 allsaa havde lilfort Lungerne en langt storre Blodraasse end ellers er 

 Tilfajldet. Da den samlidige Laerer i llalle, Job. Friedr. Meckel, 

 bavde yttret denne Udvei som et muligt Erstatningsmiddel for Naturen i 

 Blaasygen, meddeelle Jacobson sin lagltagelse i et Brev til denne beromte 

 Anatom. (See JVIeckcis Deulsches Archiv fiir die Physiologic 2. B. 1816). 

 1817 offenlliggjorde ban en meget vigtig Bemajrkning. Bestem- 

 melsen af Brisselet (Tiiymus) bos de spaede Pattedyr kjendes ikke. I de 

 Formodninger, man havde fremsat derom, spillede gjerne den Omstaen- 

 digbcd en slor Rolle, at det bos de vintersovende Dyr skulde tiltage 

 belydeligt henad Tiden, da de falde i Dvale, og atter vaere staerkt ind- 

 svundet, naar de vaagne op deraf. Men Jacobson viste, at denne Paa- 

 stand bidrorte fra en Forvexling mellem det virkelige Brissel og de store 

 Fedlmasser, om bvilke alene bine Forandringer ved Vintersovnen kan 

 siges at gjelde. (Meckels Archiv 3. Band 1817). — Det paafolgende 

 Aar (1818) otfentliggjorde Jacobson den tidligere omtalte Opdagelse af 

 en bidtil upaaagtct Nerveforgrening indeni Orets Trommebule. Denne 

 Opdagelse, der bar faaet en stor Betydningsfuldhed i Nervesystemets 

 Historie, meddeltes i en Afhandling (Supplementa ad otoiatriam) i det 

 Kgl. medicinske Selskabs Skrifler (Nova acta Vol. 1; the Lancet 1827; 

 fremdeles i Meckels Archiv 1818; Repert. d'Anat. & de Physiol. Tome 

 2 1826). Han forfulgte denne Opdagelse ikke synderlig vidt, og anede 

 vel end ikke, at ban ved den indledede en Raekke Undersogelser i Ner- 

 veanatomien, der senere bar beskjaeftiget flere af de dygtigste Anatomer 

 — deriblandt ogsaa dette Selskabs haederlige Medlem, Dr. Bendz. Ner- 

 veforgreningen forer ganske almindelig Navnet af dm Jacohsonske Ana- 

 stomose^ og Hovedgrcnen deri: dm Jacohsonske Nerve, 



I Aaret 1819 blev Jacobson Medlem af det Kgl. danske Vi- 

 denskabemos Selskab. Han var i denne Tid og indtil 1822 isa3r sys- 

 gelsat raed to Raekker Undersogelser. — Den ene var af mere cbemisk 

 Natur, og bestod i at efterspore Urinafsondringen bos lavere Dyr og bos 

 Fostrene. Han viste Urinsyrens Tilstedevajrelse i Sneglenes saakaldte 

 Kalksaik (Oversigt over det Kgl. danske Vidensk. Selsk. Forbandl. 

 1818—19; Journal de physique 1820; Meckels Archiv 1820) og i 



