48 



skilligc forcliibigc Beiegninger af andrc Astronomer var opslaael For- 

 modning cm, at et eller Acre af de fra Sol- og Maanetavlerne hiaiilc 

 Kegningselementer lra;ngte til en Correction af en uventet Storrelse. 

 Denne Formodning var ogsaa bleven bekraeflel; Ihi medens det havde 

 viist sig, at det, for at hringe lagttagelserne i Overeensstemraelse, lain 

 blev nodvendigt at anbringe en Correction af — 2" ved den Burkhardske 

 Bestemmelse af Maaitens Radius, og 0",4 ved den Besselske Bestem- 

 melse af Solradien , havde Undersogclsen derimod fort til det Resuitat, 

 at Feilen i den af Tavlerne angivne Distance iraellem Solen og Maanen 

 sleg indlil 21". Nudvendigheden af disse Correctioner godtgjordes ved 

 at sammenligne de ved de ucorrigerede Sol- og Maanelavler erholdle 

 Laengder med dem, der erholdtes, naar Tavlerne corrigeredes overeens- 

 stemmende med Undersogelsens Resultater. 



Tillige gaves en Oversigt over de niserkvaerdige Lysphaenomcner, 

 der saavel ved denne Formorkelse som ved forhen indtrufne lotaic Sol- 

 formorkelser vare blevne iagttagede, og der frcmsaltes den Formodning, 

 at alle disse Phaenomener muligen vilde lade sig furklare som Folger 

 af Lysstraalernes Interferents. 



Dernaest meddeelte ban Maaneobscrvationer, udforte af Ma- 

 glster Pedersen, 



Professor Ramus fremlagde en Afhandling om de cllipsoidiske 

 Ligevcegtsfigurer af en homogen flydende Masse^ roterende om en Axe og 

 underkastet alle Delenes gjmsidige Tiltrcekninger. 



Det almindelige Problem, at bestemme alle de Figurer, som en fly- 

 dende Masse kan vedligeholde under sin uforandredc Rotation, idct Delene 

 tiltrajkke binanden efter en hvilkensomhelst given Lov, er langt fra at kunne 

 opioses paa Videnskabens noirvaerende Standpunkt. Vel kan man, ifolge The- 

 orien af Massers Attraction og vod at stolte sig paa Principerne i Ilydro- 

 staliken, fremstille den DilTerentialligning mellem de variable Coordinater, 

 som Ligevaigtsfiguren skal tilfredsslille, men i denne Ligning indgaaer et 

 tredobbelt integral, som skal udstraekke sig til de ydcrste Gra^ndser for 

 Massen, og som folgelig maa tages mellem Graendser, der selv afhajngc 

 af den siigte Figur. Det er altsaa kun muligt at tilfredsslille denne 



