63 



vestlige Europa, I'innet det Metal, som altid findes anvendttil Legeringen, 

 for at give Kobberet en hoiere Grad af Haardhed ; hvoriraod den Bronce, 

 der findes i Landene Osten for Oder og Volga , i Almindelighed er 

 dannet ved Blanding med Zink. Nu er netop Britannien Tinnets rettc 

 Hiem i Europa; og skjondt dette Metal i Oldtiden ogsaa skal vaere 

 fundet andensteds, f. Ex. i Spanien, hvor man nu ikke mere kiender det, 

 er det dog vist nok, at de rige Tinminer i Cornwall have va^ret bc- 

 kiendte fra den fierneste Fortid; ligesom det uden Tvivl var herfra, at 

 allerede Phoenicierne hentede delte Metal, som Herodot (111. 115) til- 

 laegger „De KassiterisJce der\ og som ogsaa Cwsar (B. Gall. V. c. 12) 

 naevner som et vel bekiendt Naturproduct (plumbum album) i Britannien ; 

 hvorimod det er mserkeligt nok, at ban om Briterne siger: at Kohheret 

 tilfores dem af Fremmede. (Man kommer til at taenke paa , at overor- 

 dentlig rige Kobberminer i Oldtiden dreves i Etnirien^ og at de gamle 

 Etruscer . vare beromte for deres FtPrdighed i at bearbeide og stobe 

 Kobberet, m. m.) 



Ligeledes vare Celterne fra Oldtiden bekiendle for at besidde 

 denne Fserdighed; og i Irland, der aldrig, for i en ganske sildig Tids- 

 alder, bar havt andre Indbyggere end af celtisk Stammc , findes ei 

 allene, som alt er beraserket, Vaaben og Redskaber af den antike Bronce, 

 i storst Miengde, men endog saadanne Ringe^ der have al Anseelse af 

 at vaere benyttede (ligesom ogsaa visse Slags Guld- og Solvringe, baade 

 her og i Norden) i Stedet for praeget Mynt. Man kommer saaledes, ved 

 flere Grunde og Omstaendigheder , til den Overtydning : at Kobberet hos 

 Celterne bar vaeret — vist nok ikke altid det eneste — men dog fra 

 den aeldstc Tid det alraindeligste og mest bearbeidede Metal; og finder 

 man nu i det fierrie, eeltiske Irland^ i Britannien og i Danmark den 

 noieste Overeeiisstemmelse i Former, Arter, Metallets BeskafTenhed og 

 Legering, ved de Redskaber, Vaaben, Ringe, Smykker m m. af Bronce^ 

 som ere fselles for disseLaude: da ledes man uvilkaarligen til at antage 

 et gammelt historisk Slaegtskabsforhold imellem de Folkestammer, der 

 engang i disse Lande benyttede bemeldte Bronce-Sager; imedens man 

 dog, hvad Danmark angaaer, har V^anskelighed ved al antage, at disse 

 Oldsager her skulde vaere oprindeligt forfaerdigede — isaer, om man vil 

 mene, at det ikke var en celtisk, men en gothisk Folkestamme, som i 

 Norderv har indfort og benytlet dem. GothiMne ere, efter allc historiske 



