58_ 



undersogl og lildeels bearbeidel henved et Antal af 200 Ilulerj Udbyllet 

 af charakteiistiske Skelcldele, som bragtcs for Dagcn, var meget belyde- 

 ligt; derved blev ct rigl Material vundet til mere gjenriemgribcnde Sam- 

 menligninger, som forte til noiagtigere Bestemmelscr af de allcrede op- 

 tagne Arler i de vigtigste Shegter. Henimod Slutningen af disse ni 

 Maaneder opdagedcs en ny Hule, som ved sin hele Beskaffenhed, og eftcr 

 den forelobigc Prove vakte den slorste Forventning om et rigere Udbytte 

 end nogensinde lilforn var crholdt; imidlertid hindrede den indlrajdende 

 Regutid i at begynde Arbeidet, og derved maalle Afslutningen af Hulearbei- 

 dene forla^gges til nccstfolgende Aar. Saasnart altsaa Aarstiden i 1814 tillod 

 det, blcve alle Foranstaltninger trufne til at bearbeide Hulen, hvis Ud- 

 gravning medlog S'^Maaned, ved Hjaelp af 10 til 12 daglige Arbeidere, 

 Hulen begyndte paa Biergets Overflade som et lodretnedgaaende 

 Hill af 24 Fods Dybde og 36 Fods laengste Giennemsnit. Efter Ud- 

 gravningen havde den en Dybde fra Dagen af omtrent af 62 Fod, i 

 hvilken Dybde den oprindclige Bund endte sig i en smal skraa nedad- 

 gaaende med Udfyldningsmasse tilsloppet Gang, som var for snever til 

 at bearbeides. 



Ovenpaa Aabningen af Daghullet opfortes en Stillads, paa 

 hvilken anbragtes en Vinde for at udfore den efterhaanden udgravede 

 Jord , ^de indblandede smaae Slene og de i sin Tid nedfaldne Blokke 

 af Biergmassen, som forsl maatte slaaes i smaae Stykker, for at kunne 

 transporteres op. Paa denne JVlaade udbragtes 6552 Barriler Jord (en 

 Barr, = Vs Tonde dansk Maal), og 1796 Barr. sonderslagne Steen. 

 Denne Hulens Udfyldningsmasse var saaledes fordeelt, at del overste 

 Partie af flere Fods Maegtighed bestod af en los, sandig, graaguul Jord, 

 som, jo dybere ned, destomere fandles blandet med smaae Stene, store 

 Stykker Qvarts , og storre eller mindre nedfaldne Blokke af Hulens 

 Vaeggc. Den lose graagule Jord var i de forste Fods Dybde ligesom 

 giennemvaBvet med utallige Smaaknogler af smaae Pattedyr, isser af 

 Musenes, Pigrotlernes, Pungdyrenes og Caviernes Gruppe, blandede med 

 en Maingde fine Knogler af Fugle, Fiirbeen, Slanger og Froer. Disse 

 Knogler vare i en temmelig Grad af Decomposition, men blandede 

 med enkelte fastcre og mere forslenede. Maengden af de smaae Knogler 

 aftog ma^rkelig ned ad i Dybden af Jordlagene, saa at deres Antal i de 

 senest udforle 2550 Barriler kun angives til det Halve af hvad de 



