61 



Megatheriet end til nogen anden SIffigl af den hele Famile. Det havde 

 Jigesom dette paa Forfodderne den 2den, 3die og 4de Finger besat med 

 Kloer, medens de hos de fossile Sliegter Megalonyx, Scelidotherium og 

 Mylodon have havl Kloer paa Iste, 2den og 3die Finger. Ogsaa Tajn- 

 dernes Form gior Ligheden af begge SIa?gter storre. Antallet derimod 

 i Overkiaiven er endnu ikke afgiort. 



For den i de tidiigere Afhandlinger benaevnte Slaegt Platyonyx 

 i samme Familie, bar Forfatleren nu antaget Owens noget ffildre Slaigts- 

 navn Scelidotherium. Saalaenge de fundne Levninger af denne Slaegt 

 vara utilstraekkelige, bleve disse henforte under Slaegten Megalonyx, 

 hvilken sidste Slaegt til den Tid ogsaa var ufuldsla^ndig bekiendt isaer 

 med Hensyn til Tandformen, indtil de sencre Fund gav Leilighed til at 

 forene dem i den nye Slaegt Platyonyx, som indeholdt 6 Arter. Den 4de 

 Afhandling (1841) behandler isar d^nne Sla3gt. Siden 1840 tiltog dc 

 faiidne Levninger, som kunne tiene til disse Arlers noiere Bestemmelse, 

 betydeligt. Indeu den nu omhandlede Hules Bearbeidelse fandt Sted, 

 var Forfalteren allerede i Besiddelse af betydelige Skeletdele af naesten 

 30 Individer fra den spaedeste Alder til meget gamle Individer, hvilken 

 Rigdom ved denne Hules Opdagelse forogedes med charakteristiske Stykker 

 af 5 Individer af tvende Arter; af den ene Art fandtes endog et fuld- 

 staendigt og sammenhaengende Skelet. Ved den forelobige Sammenligning 

 af dette rige Materiale, troer Forfalteren for Tiden at vaere kommet til 

 det ResuUat, at de af ham tilforn opstillede Arter bor reduceres til tvende 

 virkelige og ved de tydeligste Kiendetegn adskilte Arter, og at de ovrige 

 fire Arter tilligemed Slffigten Sphenodon beroer deels paa Alders Forskiel, og 

 deels paa individuelle Modificationer. Af disse to Arter, Scelidotherium (Pla- 

 tyonyx) Owenii og Sc. (Plat.) Bucklaudii .bar den forste eller Sc. Owe- 

 nii fladtrykte Kloer paa Forfodderne, en Kloe paa Bagfodderne, og 

 rendeformigt udhulede Ribbeen, hvorimod Sc. Bucklaudii bar sammen- 

 trykte Kloer paa Forfodderne, to Kloer paa Bagfodderne og flade Rib- 

 been, Forskjelligheder, som ere saa store, at Forfalteren mener at de 

 burde begrunde tvende Sla3gler, hvis ikke andrc viglige Skeletdele vistc 

 den tydeligste Overgang imellem begge Arter. Ved at afhandle Slaegten 

 Scelidotherium kommer Forfalteren til Discussionen om de gigantiske 

 og uddode Bradypoders Klaltreevne, og udtaler sin Mening om den af 

 Owen opstillede Hypothese, hvorved ban isar tager Hensyn til de osteolo- 



