68 



Forskjellen mcilera Nal- og Dag-Oscill<itioncns Storrclse synes 

 ikke at vajre bclydelig; ct Middeltal af l)cgge giver 0"""15, der altsaa 

 er Oscillationens Slorreisc, i Gjennemsnil af hele Aaret, for denne Brede, 

 saavidt den kan besterames ved disse lagttagelser. Klokkesletlene for 

 Vendepunklcrne differere i de enkelte Aar endnu formegel fra hverandre, 

 til at man kan sige Andct derom, end at disse lagttagelser i det Mindste 

 ikke modsige den Mening, at Vendepunkterne, naar Talen er om aarlige 

 Media, indtrseffe omtrent til samrae Tid overall paa Jorden, 



Anderledes stiller dette Forhold sig derimod, naar man seer 

 hen til Aarets enkelte Afsnit. Allerede de maaiiedlige Middeltal vise! 

 Spor af en langt betydeligere Forrykken af Vendepunkterne i Aarets Lob, 

 end den der finder Sled paa lavere Breder, hvorvel endnu meget for- 

 dunklet af tilfaeldige Uregelmsessigheder. Endnu tydeligere fremtrseder 

 denne imidlerlid, naar man forener flere Maaneder til en faelleds Raekke, 

 saaledes som i det Folgende er skect med de 4 Vintermaaneder (Nov., 

 Dec, Jan., Febr.), de 4 Sommermaaneder (Mai, Juni, Juli, August), og 

 de 4 Maaneder ved Jaevndognene (Marts, April, Seplbr., Octbr.). 



De til disse Raekker svarende Interpolationsformler ere folgende i 



+ 0,035 

 ± 0,025 

 + 0,015 



Vinter Vt = 0'nni072 sin (15°<+145o,6)+fjmmi06sin (30°(+167°0) 

 Jajvnddgn =0, 141 sin (15°f +316,1) + 0, 101 sin (SO^tf 148,2) 

 Sommer =0, 101 sin (15°f+221,0) + 0, 032 sin (30°f+ 165,8) 



Og heraf findes de folgende Rlokkeslel for Vendepunkterne og 

 Storrelser af de to Oscillationer, hviike Besiemmelser naturligviis dog 

 kun maae belragtcs som en forsle Tilnajrmclse. 



