Ill 



dannelser af denne Klasse — eller, om man vil, disse sygelige Former 

 oplyse Udviklingshislorien. 



Prof. E, gjorde endnu opmaerksom paa, at Cyclopformen , be- 

 tragtet som en oprindelig normal Form, maaskee ogsaa kunde siges at 

 forklare et af de vanskeligste Puncter i Oiets Physiologic, nemlig den 

 bekjendte Omstaendighed , at Harmonien mellem de to Oine ikke svarer 

 til Symmetrien, idet de to Puncter i begge Nelhinder, der maae paa- 

 virkes samtidig for at Indtrykkel skal blive et enkelt^, ikke ere de to, 

 der svare til hinanden efter Legemets Symmetric, men de to, der ligge 

 lige langt tilhoire ellcr tilvenstre, det ene altsaa ligesaamegct indefter 

 som det andet udeftcr — og idet hver Muskel i et af Oinene bar en 

 Muskel i det andet 6ie, med hvilken den nodvendigviis maa virke sam- 

 tidig, men at denne ligeledes ingcnlunde er den efter Symmetrien analoge 

 Muskel. Dctle udvikledes noiere paa folgende Maadc. 



1 det cyclopiskc Oie kan naturligviis endnu sict ikke vaere Tale 

 om en Harmonic, lig den, der nys anforlcs at finde Sted mellem begge 

 Oinene indbyrdes. Den enkelte Nethinde svarer ved sin Halvkugleform 

 ganske til det for os liggende Rum; dens hoire Sidedeel til alt hvad 

 der ligger til venstre, dens venstre til alt hvad der ligger til hoire. 

 Begge Sidedelc ere fuldkomment symmetriske, men aldeles ikke harmo- 

 niske, Sandsningen i den ene Sidedeel er ganske uafhsengig af Sands- 

 ningen i den anden, Scenerve-Grundrorenc til Nethindens hoire og ven- 

 stre Sidedeel aldeles isolercde lige fra deres peripheriske Ende indlil 

 deres ukjendle Endepunct i Nervesyslemets Centraldeel. — Det Samme 

 gjeldcr om Oiets ydre Dele. Det cyclopiske Oie kan, paa Grund af 

 sin Symmelrie, ikke have samme Muskulalur som hvert af de adskilte 

 Oine; det bar kun Muskulaturen lil de to Oines udvendige Sidedelc, 

 og disse — langt fra at staae i et harmonisk Forhold , hvorved den 

 enes Virkning vilde haeve den andens — staae netop i et antagonistisk 

 Forhold til hinanden, saa at f. Ex. den venstre M. rectus externus giver 

 efter, naar den hoire traekker sig sammcn o. s. v. 



Det gjclder nu at opfatte den Forandring, hvorved det cyclo- 

 piske Oie bliver til to Oine, i dens egenllige Vaescn. 



Gjenncmgaaer man alle Cyclopiens Grader bos Misfostrene, fra 

 det enkelte runde Oie i Middellinien til de to fuldkomment adskilte, kun 

 endnu for taet til hinanden staaende Oine, saa kan man enten forestille 



