114 



men saaledes, at Strengen fra a i den ikke fordoblede Ende (^A) ved 

 Fordoblingssledet selv bliver dobbelt og gaaer med 

 sin ene Green, ligesom ellers, til 6% med sin an- 

 den til del liisvarende Sled i B'^ (fc^), og saaledes frem- 

 deles. Paa denne Maade viser Anatomien af Dob- 

 bellmisfoslrene, at dot forholder sig i alie Legemels 

 Systeraer, og kun derved koramer hver af Dobbelt- 

 delene til at slaae i selvsamrae anatomiske Forhold 

 til den ikke fordoblede Deel, som ellers den ana- 

 io^e Deel i et normalt Legeme. Hver af Dobbelt- 

 delene bliver derved i lige Grad en umiddelbar Fortsaeltelse af den ikke 

 fordoblede Deel , og hver af dem i lige Grad et fuldstaendigt Comple- 

 ment dertil. 



Lade vi i ovenslaaende Figurer f. Ex. B forestille Hovedet, A 

 Kroppen, saa bliver del klart, at paa et Misfosler med to Hoveder maa 

 enhver Indvirkning paa et Sled af den enkelte Krop forplante sig gjen- 

 nem Sandsenerverne til del analoge Stcd i begge Hjerner. Lade vi 

 derimbd A forestille Overtroppen , B Nederkroppen, saa indsees del, at 

 paa et Misfosler med dobbelt Nederkrop maa en Villiesyltring, der fra 

 Hjernen forplanter sig gjennem Rygmarven, samtidig virke ind paa de 

 analoge Muskier i begge Nederkroppene, og omvendt, at del om en Ind- 

 virkning paa Nederkroppene ikke maa kunne stjelnes paa hvilken af 

 dem den er skeet. Taenkc vi os endelig i den forste Figur A at fore- 

 stille Hjernen, B del cyclopiske Oie , a 6 og c d Nerverne lil Oiet, saa 

 maa, efter det her Fremsatle, Forholdel af disse Nerver fra den enkelte 

 Hjerne til de to Oine — forudsat at vi her tor anvende Lovene for 

 Fordoblingen — blive som i den tredie Figur, og samtlige Phaenome- 

 ner af Oinenes Harmonie finde derved deres Forklaring. 



Selskabels beromte udenlandske Medlem, Prof. Johannes Mill' 

 ler i Berlin, bar allerede viist, at Nelhindernes Harmonie vilde vaere for- 

 klaret, om man turde anlage, at hvert Grundror i begge Seenerver 

 spallede sig i to Grene, der, imod den ellers almindelig i Legemel her- 

 skende Symmetric, gik til to harmoniske Puncter i de to Nethiuder. 

 Men hverken han eller Andre har vovet at anlage delle Forhold, da det 

 slrider baade mod Reglen for Grundrorenes Udelelighed og mod Loven 

 for Symmelrien. Ved at belragle Oinene som en Fordobling af det 



