12-2 



bekraefles den Mening, at disse Linier ere Konstproducter , ogsaa der- 

 ved, at de paa et Sted meget tydelig gaae over i Granilen. Da Trap 

 og Granit ere meget forskjellige Sleenarler, og her skarpt adskilte, saa 

 er det ikke vel tacnkeligt, at Revner i Trappen skulde foitsaette sig ind 

 i Graniten, nogct, som jeg, Forchhammer ^ heller aldrig har iagltaget. 

 Naar nu enkelle Linier, som ved Runamo er Tilfseldet, fra Trappen 

 virkelig fortsaettes ind i Graniten, saa maa dette vaere en Konstvirkning, 

 og man kan formode, at de skylde en ubehaendig og uovet Konstner 

 deres Oprindelse. Jeg, Forehhammer ^ maa derfor ogsaa for mit Ved- 

 kommende ansee det for afgjort, at en Deel af de Linier, der findes paa 

 den saakaldte Slange i Runamo, ere konslige. Ogsaa af de naturlige 

 Revner ere flere tydeligen benytlede til lignende Tegn. Man erkjender 

 dette ved de kileformige Fordybninger, som de vise paa flere Sleder.'' 



„Efterat jeg, Forchhammer^ saaledes havde overbeviist mig om, 

 at der forekommer konstige udhugne Slreger paa Trapgangen ved Ru- 

 namo, bleve vi enige om den Maade, hvorpaa vi vilde lade Monumentet 

 aftcgne, og da Mineralogen og Geognoslen i dette Tilfaelde maatte have 

 en afgjorende Stemme, blev det vedlaget, at jeg, Forchhammer^ ene 

 skulde bestemrae, hvilke Linier der maatte antages at vaere indhugne af 

 Menneskehaand , og hvilke der maatte forudsaettes at skylde Naturen 

 deres Oprindelse. Fremgangsmaaden var nu fcilgende:'' 



„Enhver enkelt Linie blev undersogt, og de Linier, som jeg 

 ansaae for indhugne, efterskrevne med Krid. Derpaa tegnede Hr. Chri- 

 stensen^ som havde ledsaget os, forst de saaledes udmaerkede Linier med 

 staerke Streger, og siden de andre, som jeg ansaae for Revner, med 

 fine Linier. Den folgende Dag sammenlignede alle Commitleens Med- 

 lemmer Tegningen med de naturlige Forhold." 



„Saaledes er een Tegning fremkommen, som vi gjenglve med to 

 Kobbcrtavler , hvoraf den ene viser alle konstige Linier (Runer?) med 

 staerk Svaerte, medens alle naturlige Revner ikkun ere antydede, og den 

 anden Kobbertavle viser ogsaa disse Linier med samme Styrke som de 

 andre, hvilket er Tilfaeldet i Naturen. Den sidsle Kobbertavle er altsaa 

 et Portrait af Runamo; ved den forste derimod har der vajret benyttet 

 Krilik; men, jeg gjentager det, denne Kritik var udelukkende bestemt 

 ved den naturvidenskahelige Undersogclse, og ingen forudfatlet Idee om 



