124 



passende at gjorc et Forsog paa at paabyrde Naliirforskeren ogsaa An- 

 svaret for del som Aichaeologen skal have forbrudt. Altsaa, selv om 

 alle Hr. Worsaaes Praemisscr vare rigtige, vilde bans Dom vaere baade 

 uretfairdig og upassende. Men Preeraisserne ere aldcles urigtige. Jeg 

 skal have sagt, at der i Runamo's Trapgang var indhugget Characterer, 

 Jeg finder i hele Commissionens Berctning Ordel Characteer ikkun brugt 

 paa folgende Sted: „Jeg, F, Magnusen^ anseer det for upaatvivleligt, at 

 „de ved Runamo indhugne aildgamle Characterer ere Runer, nogle til- 

 ,,deels af disses mest bekjendte Art," derimod bruges Ordet Characterer 

 i det korle Udtog, som i Videnskabernes Selskabs Program for 18J§ 

 gives af Commissionens Berelning, hvor de enkelte Mediemmers Mening 

 ikke er fremhsevet. Naar mine i gammelt Skrift kyndige Colleger erkl®- 

 rede disse Linier for Characterer, havde jeg ingen Grund til at afvige 

 fra deres Mening. Jeg skal endvidere have sagt, at de kunstige Linier ere 

 sandsynligviis Runer. Dette Sted findes i Commiteens Beretning Pag. 40 

 (see Pag. 4); men, da jeg ellers i Beretninger altid udtrykkeligen vedfoier 

 mit Navn, hvor mit specielle Studium forer mig til el Resultat, 

 hvilket her ikke er skeet, og, da jeg allerede paa naeste Side udtrykke- 

 ligen erklarer, at jeg ikke kjender Runer, kan denne Bemserkning ikke 

 hidrore fra mig, og enhver, der leeser Beretningen med nogen Opmaerk- 

 somhed igjennem, maa overbevise sig om, at jeg med den storsle Om- 

 hyggelighed bar undgaaet at udtale nogen Mening om de kunstige Liniers 

 Betydning som Skrifltegn, et Sporgsmaal, der aldeles ikke vedkom min 

 Opgave'. Jeg bar allfor megen Agtelse for Hr. Worsaaes redelige Alvor 

 og Iver for sine Studier, at jeg skulde troe, at denne Feil er forsaellig, 

 jeg kan ogsaa let tilgive den; men for en saa straeng Kritiker, som Hr. 

 Worsaae er, maa den vaere meget ubehagelig, og naar en forudfattet 

 Mening om min Brode kundc bringe ham til at misforslaae saa klare 

 Ord, svajkker ban hos Andre Tilliden til sine ovrige Resultater. 



Jeg gaaer nu over til Hr. Worsaaes Krilik af de af mig opslilte 

 Grunde for at antage en Deel af Liniernc paa Runamo Trapgang for 

 kunstige. Jeg har saaledes , som fremgaaer af Beretningen , isser omtalt 

 2 Kjendetegn, nemlig at 1) nogle Linier gaae fra Trappen over paa 

 Granitcn (Hr. Worsaae siger, at det ikkun er een Linie; da Commis- 

 sionens Tegning ikkun viser een saadan Linie, og jeg nu ikke kan 

 angivo de andre, skal jeg ikke stride med ham ora delle Punct), og at 



