130 



hvormed rain Kritiker udlaler sine Resullater. Jeg har ikke kunnel op- 

 naae samme Sikkerhed i alle mine Resnltater, og jeg har en stajik For- 

 raodning om, at Foi falteren til ,,Runamo og Braavailaslagef skylder den 

 faste Overbeviisning om sine physisk-geognosliskc Resultaters Riglighed 

 til en vis Mangel paa Erfaring, sora foircsten er let undskyldelig hos en 

 Mand, hvis Fag disse Undersogelser ikke ere. 



titatsraad Finn Magnusen meddelte derpaa folgende Bemaerkninger: 



I Anledning af Hr. Worsaaes nysudkomne Stridsskrift angaaende „Ru- 

 namo og Braavalleslagef ' har jeg for min Deel kun lidet at foie til Prof. 

 Forchhammers nu oplaesle Svar, da jeg naisten i et og alt maa henvise 

 til det, som jeg forhen har skrevet om denne Gjenstand i Videnskaber- 

 nes Selskabs historisk-philosophiske Afhandlingers 6^^ Bind. Dog anseer 

 jeg det ikke for overflodigt her at bemajrke folgende: 



Da det 1833 af ovennaevnte Mineralog var blevct oplyst, at en 

 stor Deel af Run^imo's Figurer vare indhuggede, blev det min Pligt at 

 soge at udfinde om de skulde foreslille Skrifttegn, hvis Art eller Be- 

 tydning jeg kunde kjende eller udgrunde, Paa selve Stedet fandt jeg 

 (see 1. c. S. 41) at de for indhuggede antagne vare Runer, nogle nem- 

 lig af disses mest bekjendte Art, audre derimod ubekjendte og saaledes 

 blandede med de andre, tildels som Binderuner, at der ne[)pe kunde 

 haves noget Haab om Indskriftens Dechiffrering. 1 fulde 10 Maaneder 

 kom jeg ikke videre i den Henseende, i det jeg dog tit, men forgjae- 

 ves, havde sogt at Isese Skriften (efter Hr. Christensens Afbildning) i 

 saedvanligst Reining, fja Venslre til Hoire, indtil jeg paa engang, ved 

 at begynde fra iloire (hvilket adskillige gamle Runeindskrifter fordre) 

 troede at kunne lase tre tydelige Ord i det oldnordiske (fordum i Island 

 kaldet det danske) Sprog, og Resten, mestendeels lasst efter Binderuner- 

 nes Regler, forekom mig da ligeledes som kjendelige Ord i samme 

 Tungemaal. Jeg nedskrev disse efterhaanden i den korte Tid af et Par 

 Timer, og mairkede da snart at det optegnede for det meste (nemlig 

 med Undtagelse af hine tre ftirste og adskillige efter disse folgende Ord) 

 syntes at udgjore allilererede Vers i det aeldste skandinaviske Versemaal, 

 Af Begyndelsen (m. m.) troede jeg at kunne slutle, at de forraeentlige Vers 



