%0 



visse Omstaendigheder kunde forvandic den cue Skiferai t til en kornet-kry- 

 slalliniske IJjergmasse , uiedens den anden, under lignende Orastajndig- 

 heder ikkun haerdedcs. Han gjorde dcrved opmajrksom paa, at den i den 

 ajldre siluriske Overgangsformation saa liyppige Tangskifer, (Alunskiferj 

 indeholdcr ligesaarncget Kali, som den hornholinskc Granitgneus, og at 

 del Natron, soin desforudcn findes i denne sidste Bjergart, kunde ta)n- 

 kes at hidrore fra Havvandels Kogsalt, dcr under Omstaendigheder, som 

 maac antages at have vajret virksorame vcd disse Metamorphoser, let 

 vilde decomponores og danne Natron, der maatle trsede i Forbindelse 

 med Kiseljorden og Lcerjorden. Siden Forfatteren ytlredc disse Formod- 

 uinger, har han havt Leilighcd til at undersoge det i Geognosien saa 

 bcromlc, saakaldte Overgangsbassin, der omgiver Christiania i Norge, 

 Alunskiferen spillcr her en slor RoUe, og Ceramites Hissingeri forckom- 

 mer paa ftere Steder i denne Dannelse; men dette Partie cr saa gjen- 

 ncmskaaren af Gange og andre gjennembrydende Masser af plutonisk Op- 

 rindelse, at man havde al Grund til at vente, at de Forandringer, som 

 Varmen kunde frembringe I de neptunske Sleenarter, maatte vise sig her 

 udmgerket tydeligt. Forfatteren vil her ikkun omlale de Forandringer, 

 som Alunskiferen har lidt. 



Ved Opsloe er den uforandret og ligncr i sine Forhold Alun- 

 skiferen fra Bornholm, Skaane og de ovrige Steder i Skandinavien, hvor 

 Alunskifer forekommer aldeles uforandret, eller i det mindste med meget 

 ringe Forandringer. Ved Viggcrsund cr den ganske anthracitisk og haard, 

 men den storste Metamorphose har den lidt ved Foden af Egebjerget, 

 noget laengere imod Syd ved Opsloe Kirke. Her, ved den bralle Strand- 

 bred kunde man tydeligen iagtlage folgende Lag: oversl iblandt de 

 slaerkt heldende Lag fandtes Kalk afvexlende med Skifere, sandsynligviis 

 svarende til den bornholmske Graptolithskifer, derpaa et slort Lag af 

 meget haard Kalksteen, som rimeligviis svarer til Kalken med Asaphus 

 expansus paa Bornholm, derpaa sort Alunskifer med Svovlkiis, i dens 

 dybere Lag aldeles haerdet til lydisk Steen; derpaa, forenet med de 

 forrige Lag ved fuldkomne Overgange, Gneus, ligeledes med Svovlkiis og en 

 mork chloritisk Glimmer. Under denne forekommer store Masser af Gron- 

 steen, dcr er gjennemskaaren med en slor Mwngde meget uregelmaBSsige, 

 faa Tommer maeglige Gange af Qvarts, der fra Gronslenen gaacr over i 

 Gneusen, og selv over i den sorle Alunskifer. Alleredo don gcognosli- 



