37 



lige Feider med Friserne, med den biemiske ErkeBiskop og andre 

 Nabocr til Landene Oldenborg og Delmenhorst, var endnu ei tilfreds 

 med, at ban, ved sin yngre Broder Moritzes Dod 14G4 og ved 

 Cbristian den Fcirstes Afstaaclse af sin Andeei, var bleven ene Herre over 

 hegge Grevskaber. Da Kongen, efler sin Morbroder Hertug Adolf s 

 Dod, 1460 havde bragt Ridderstanden i Siesvig og Holsten til at voilgc 

 bam til Hertug og Greve, uagtet det forste af disse Lande var et Lehn 

 af Danmark, og det andet af den tydske Reiser: fandt Christian sig i at 

 afkiobe begge sine Brodre den Deel, de paastod at have i Arven cfter 

 Hertug Adolf for 40,000 rhinske Gylden. Da ban ligeledes (for 43,000 

 Gylden) kiobte den tydske schauenburgske Grevestamnies Afstaaelse af 

 dens mere gyldige Fordringer paa Arveret til Holsten, og desuden, under 

 sin hele Regiering, fandt sig trykket ved et forgieldet Skatkammer og 

 en uordentlig Pengehuusholdning: saae Kongen sig ikke i Stand til i 

 de rette Terminer at afdrage de Pengesunimer, ban ved den ovenanforle 

 Afstaaelse, og paa andre Maader, var bleven sin Broder Grev Gerhard 

 skyldig. Denne benyttede nu Rongens Fravajrelse i Sverrige i Foraaret 

 1465 til at vise sig med vaebnet Magt i Holsten , og at forlange af 

 Adelen, hvoraf en Deel selv havde betydeligc Gieldsfordringer til Chri- 

 stian I, og Andre vare gaaede i Borgen for bans Forskrivninger, at den 

 skulde sorge for at lilfredsstille bans Fordringer. Rongen maatte la}n- 

 gere hen selv begive sig til Holsten, og bragte, paa et Mode i Riel, 

 en ny Forening med sin Broder i Stand, bvorefter vel ogsaa et Afdrag 

 paa bans Tilgodehavende blev betalt; men Rongen vedblev dog ei allenc at 

 vaere Grcvens Skyldner for en betydelig Sura, men overhovedet at vaire 

 i en meget forgieldet Stilling i Hertugdommerne, hvor de allerflesle 

 kongelige Slotte, med det tilhorende Rrongods, var i adelige Pante- 

 herrers Haand. 



Christian troede nu (i Slutningen af A. 1466) at have fundct 

 et Middcl til at tilfredsslille sin Broder, tillige at bringe sine egne 

 Sager i Hertugdommerne paa en bedre Fod, og at give disse Lande en 

 overordnet Tilsynsmand, der var uafhaengig af Ridderskabet, og ikke 

 slod i det trykkende Forhold til en Deel af samme, som Rongen til de 

 adelige Panteherrer. Rongen indsaltc i Dec. 1466 sin Broder Grcv 

 Gecrl til Stalholder eller Forstander ^^Uouedmann^ over Hcrtugdommet 

 Siesvig og Grevskabet Holsten, med en Myndighed, liig den kongelige. 



