XXVIII 



Slalens Tarv mere pafiende Levemaade og Naeringsvei end den 

 {teres Faedre ellers vilde hare opdragtt uem til, og endeligen 

 at alle Hindriuger, fom fra Lovgivningen.s Side maatte flaae 

 Joderne i Yiien for Opnaaelfen af en iorbedret borgerlig. Til- 

 iland , efterbaunden maatte bortfkaffes , for faa vidt fom Joderne 

 fra deres Side opfylde db i faa Henfeende faftfalte Vilkaar. 

 Til Slulningen afbaudles tv nde Tvivlsinaal; nemlig, bvorvidt 

 under Tingencs neer\ aerend i Stilling ^Egtelkab mellem Joder og 

 Cbriflne kan vaere tilladeligt? og hvorvidt det under nuvaeren- 

 de Omflaend'gbeder kan vaere tilladeligt for Joderne at crh verve 

 fafle Eiendomme i Staten? 



Profeflbr Sibbern forelagde Selflcabet en A [handling over 

 det Sporgsmaal: Iivad er det at fandfe? underfbgt med Henfyn 

 paa den faakaldede dyrifke Mangnetismes Phaenomenei\ For- 

 fatteren vilde blot oplyfe difle Phaenomeners Mulighed, ved en 

 Betragtning over det fom fynes at vaere Hovedfagen derved i 

 pfychologifk Henfeende, den ganfke egne Art af Sand* og 

 Sandsning, der vifer fig boa de Magnetiferede. I dette Oie- 

 meed fogte ban fdrfi at famle alle de Grande, der maa afnode 

 os den Tilflaaelfe, at vi i at fandfe ere langt mere felvvirk- 

 fomme end vi fynes at vaere, og at vi virkeligen felv danne 

 og frembringe os Billedet eller Foreflillingeu om den fandfede 

 Gjenfland. Dernaefl viifle ban at det maatte vaere muligt, at 

 danne fig Foreflillinger, der faedvanligviis vaekkes gjennem et 

 vifl Sandfeorgan, ogfaa formedelfl andre Sandfeindtryk j. det 

 maatte f. Ex. vaere mueligt at frembringe og danne fig et fuld- 

 komment til en Gjenfland fvarende Biliede , lligt det vi ellers 

 erbolde ved Oiets Mellemkomfl, ogfaa uden Oiets Hjelp, og 

 formedelfl et andet Indtryk, naar kun dette Indtryk var aldeles 

 beflemt og gandfke faereget (coneret). Et faadant Indtryk kuude 

 nu ved bine Pbaenomener vaere naermefl at foge i Gjenflandens 

 Indvirkning paa den forhoiede Nervefolelfe ; ifaer da man neppe 

 kan omtvivle, at jo enhver Gjenfland fom i vaagen Tilfland 

 kommer os naer, ogfaa gjor et Indtryk paa den uoverfpaendte 

 Nervefolelfe. Dette Indtryk overdoves vel af de flaerkere For- 

 nemmelfer, og kommer ei til Bevidflhed, men i hiin hoiere- 

 fleinte Tilfland kan det Yel vende tilbage og da komme til Be- 

 vidflbed. Endeligen fogte Forfatteren at godfgjore ? at der end- 



