LXIX. 



Enhver Diivt forudsa?tter sin Gjenstand, tbi der er en saadan Over- 

 ecnsstcmmelse i Natureu, at Drivten i et Va3sen svarer til Det, som Vas- 

 senet kan og efter sin Bestemmelse skal finde. En Gienstand kan kun blive 

 et Gode for ct Vajsen, naar det har en Drivt, som gaaer ud derpaa ; altsaa 

 er det ikke Nydelsen som frembringer Drivten, men. Nydelsen kunde ikke 

 finde Sted, dersom der ikke var en Drivt tilstede, som soger Tilfredsstil- 

 \elsc. Menneskets Drivter gaae ud paa mangeliaandc Gienstande, som der- 

 ved blive Goder for bam, og efter disse Godcrs forskjellige Diguitet kunno 

 Menne.skets Drivter inddeles. 



De sandselige Drivter kunne henfores til Kionsdrivten og Selvop- 

 holdelsesdrivtcn , af hvilke, som Kant bemasrker , den forste er tilstede for 

 at vcdligebolde Arten , den sidste for at vedligeboldc Iudividuet; ved biin 

 udvider Naturen sig, ved denne soger den at bestaae. Den Drivt til le- 

 gemlig Beva?gelse, som vi ofte blive vaer, er det plrysiske Livs aJrnindelige 

 Yttring, som endnu ikke har faaet nogen bestcmt Retning, men hvori Li- 

 vet vil nyde sig seh r . 



Ogsaa i Menneskets aandelfge Va3sen iagt.tagc.vi en saadan Drivt til 

 Viiksombed i Almindeligbed, Iivori Krjefteine blot ville yttre sig, og blive 

 sig selv bevidste, nden videre Hensigt. Men denne Virksomhed faaer sine 

 Hetninger ved bestemte aandellge Drivter, hvilke gaae ud paa saadanne 

 hoicre Coder , som Menneskct kan have for sig selv alene. Hertil borer 

 Kuudskabsdrivten , som ikke er foi'skjellig fra den saakaldte Sandliedsdrivt, 

 men vel fra Beskuelsesdrivtcn, thi det er ingenluude blot for at udvide vor 

 Kundskab, at vi dvaale ved den samme Gienstand. Frcmstillelsesdrivten yt- 

 trer sig ikke blot med Hensyn paa Andre, men der er en indre Tilskyndelse 

 i os til at fremstille Tankerne og Billederne i vor Siel, om vi end ikke 

 begiere at meddele dem til Andre. Denne Drivt kan udarte som Herske- 

 syge, der kun vil taale dc egne Ideer udforte ; og naar den er udeii Ori- 

 giuulitet, da yttrer den sig som Efterlignelse, hvortil vi ncp|^e kunne au- 

 tage en cgen Drivt. Frihedsdrivten er den aandelige Selvopholdelsesdrivt, 

 og forsvarcr den aandelige Individualitet; den er i sig selv en sedel Drivt, men 



