LXIII 



trefielige Localbeskriver Grllmbke bar ogsaa beskrevet disse Forliold me- 

 get tydeligt. 



Halvoen Moncbsgut indeholder intet Kridt, men Glimmer - Sand, 

 blaat og guult Leer og guult Sand i Partier, der snart ere aldeles frie 

 for Rullestene snart overla?ssede med samme. Et Brunkul Lag forekorn- 

 mer med store Rullestene af Granit. Ved Foden af Leer- og Sandklit- 

 terne forekommer meget hyppigen basrdnet Leermergel og Sandsteen i Styk- 

 ker fulde af Forsteninger. De ere overensstemmende med de beromte af 

 v. Schlotheim beskrevne Forsteninger fra Sternberg i Meklenburg. Da, naar 

 vi fraregnc Kalken, disse hasrdnede Stene stemme overens med de lose 

 Masser i Bakkerne, ved hvis Fod liine forekomme, saa cr det sandsynligt 

 at de ikkun skylde deres Fastbed den ved Muslingskallerne tilveiebragte 

 Kalk, og at bine tertia?re Forsteninger staae i samme Forliold til Riigens 

 Kridt, som Ceritkalken til Stevensklints Corallitkalk. 



Hoffmann har paany henvendt Geognosternes OpmEerksombed paa 

 Liinebnrg og Segeberg. Han finder ved Liineburg asldre Gips, Raucb- 

 wakke, broget Sandsteen, Kridt og Bruunkulformation. Forfatteren be- 

 viser at Hoffmanns Raucbwacke findes imellem Gipsen ved Schildstein og 

 Kalkbjerget, paa Gipsen i Aschenkule og tilsidst i Leret, som ledsager 

 bans brogede Sandsteen, den characteriseres isasr ved smaae Arragonit- 

 krystaller. Forfatteren betragter det bvidrode Kridt ved Liineburg som en 

 nmiddelbar Udvikling af det rode Leer, og tilsidst anseer ban det bitu- 

 minose Leerlag med Forsteninger for identisk med Londonclay, og er af 

 den Mening at Gips, Kalk, Leer, Kridt og Londonclay ere Udviklinger 

 af Rullesteenssamdanningen. 



Segebergs Analogie med Liineburg beroer ikke blot paa dens isole- 

 rede Stilling i den store nordtydske Slette og paa Boraciternes Forekomst 

 i begge, men Forfatteren beviser at Udviklingsfolgen og Udviklingsretnin- 

 gen er den samme, at Anbydritgipsen er paa begge Steder det a^ldste Lag 

 at Selenitgipsen det andet og at der ved Segeberg ligesaa godt forekommer 

 Kalksteen som ved Liineburg, omendskjondt de bidindlil ikkun ere opda- 

 gede i lose Stykker. Segebergs Gips er gjennemskaaren ved en Mamgde 

 tynde Lag og Gauge af guult Rullesteensleer. Ja paa Sydsiden bar en 

 Stolle blottet et Conglomerat af Leer og Gips af betydelig Masgtigbed, der 

 synes at falde ind under Gipsbjergets Hovedmasse og i det mindste til— 

 deels, er bedaekket med fast Gips. Denne geognostiske Forbindelse med 



