XVII 



I samme Bidrag vistes ogsaa at Salnio Gronlandicus (Trodden) Len- 

 borer til Undersbegten Osmerus ; og at den Sla?gt, som Block liar kaldet 

 Nothacanlhus , men Fabricius allerede tidligere bavde givet Navnet Cam- 

 pjlodon, bor udgjore en egeii Familie af Acanihopierygii. 



Som bekjendt seer man ingen Gjenstand fuldkonnnent noiagligt, med 

 mindre Oiets Dele bryde de derfra modtagne Lysstraaler saaledes, at For- 

 eningspunktct af de Straaler, der komme fra bvert Punkt deri, netop fal- 

 der paa Oicmettet. Kommcr dorimod dette Foreuingspunkt til at ligge en- 

 ten foran eller bagved Oienasttet, saa afbildcs ikke bvert Punkt i Gjenstan- 

 den ved et Punkt i Billedet, men ved en liden Kredsflade. Er Afvigelsen 

 ikke stor, kan Tydeligheden endnu va?re tilstrajkkclig ; men denne Afvi- 

 gelse naaer let en Grad, livor al Tydeligbed forsvindor. Da Straalernes 

 Foreuingspunkt, alt Ovrigt lige, falder desto Iamgere bort fra det straa- 

 leforenende Legem, jo najrmere det Punkt, livorfra Straalerne komrne, 

 ligger sammen, saa forstaaer det sig , at et Oie, som ikke kunde forandre 

 sig, umuligen kunde give kjendelige Billeder, baade af ncere og fjerne Gjen- 

 stande. At Oiet altsaa maa Lave den Egenskab at forandre sig saaledes, at 

 Straaler af meget ulige Spredningsvinkler kunne danne dcres Foreuingspunkt 

 paa 6iena;ttet, liar man alt lamge iudseet; men over Maaden livorpaa Na- 

 turen bar opnaaet delte Oiemeed , liar man vasret desto mere uvis j de 

 skarpsindigste Granskcre liave sqgt at lo.se denne Opgave , uden at man dog 

 liidindtil bavde fuudet en tilfredsstillende Losniug deraf Professor Jacob- 

 son, der allerede lamge bar 6ysselsat sig med Undersogelser over Saudse- 

 redskaberne , saavel i deres sunde som syge Tilstaud , liar fundet en liid- 

 » til ukjendt Indretning i Oiet , der synes at udbrede nyt Lys over denne 

 Sag. Han viser at de llcste Gisninger , man fra Tid til anden bavde dan- 

 lict sig over Oiets ber ombandlcnde Forandring ere at betragte som allerede 

 gjendrevne, og at-kun den Mening er sandsynlig, som antagcr at Foran- 

 dringen beroer paa Krystallindsens Flytning , frem og tilbage. Denne Mo- 

 iling bar vist nok nu de vigtigste Stemmer for sig; men Oiets Anatomic 

 saaledes som den liidindtil fremsattes, syntes at staae i Strid dermed. Man 

 forestillede sig, at Krystallindsen forniedelst en fast Lindeagtig Ring [Zo- 

 nula Zlnnii) var fb-renet med Straalelegemets Fortsasttelser (processus cili- 

 ares), saa at der ingen Deel af den foran Krystallindsen varrende Vasdske, 

 kunde gaae til Side for den ; Lindseu folgeligen ikke kunde bevasges uden 



(3) 



