XLIII 



Endvidere omtalte ban de forskjellige Intercalations-Metbodcr, der 

 ere anvendte, og viste, at Laplace's Forslag at forbedre den gregorianske 

 Kalender ved i 4000 Aar endvidere at udelade en Skuddag eJler ansajtte 

 Aaret til 365 ■^'q Dage ikke vilde vasre passende til Bessel's Bestemmelse 

 for Aarets Lamgde. TiHige gjorde lian opmasrksom paa en masrkelig An- 

 tegnelse som findes hos Lous i bans Theori af Styrraandskunsten 1 Deel 

 S. 95, bvor der omtales en Intercalations-Metbode, som anvendtes efter Be- 

 faling af Keiser lb Arsalm Aar 1079, og som gav Aaret 365 Dage 5b 48' 

 53", altsaa paa §■" nasr liig den Besselske Bestemmelse; imidlertid var Ste- 

 det hos Lous ikke ret tydeligt, ligesom det ogsaa var Forfatteren ubekjendt, 

 livorfra Lous havde erholdt denne Underretning. 



Den physisTce Classe. 



Etatsraad H erholdt, Ridder af Dannebr., liar i adskillige Afbandlin- 

 ger meddeelt Selskabet sine Undersogelser over Snogenes Avling, Udvik- 

 ling og Fodsel. Til Indledning gjorde ban opma?rksom paa bvad Naturvi- 

 denskaben skylder Kong Christ, IV, Fred. Ill og Christ. V i Henseende 

 til La?ren om Kyllingens Udrugning i iEgget, og til Udryddelsen af adskil- 

 lige fra Oldtiden af berskende Fordomme om Snogens giftige Egenskaber. 

 Ole Worm, H. Rosenkranz, Th. Bartholin, Steno, I. G. Becker, H. Jaco- 

 bceus, H. p. Moinichen og G. Seqer vare de virksomste Ljerde under de 

 derben borende Forbandlinger. 



Efter den Tid betragtes vor almindelige Snog [Coluber nalrix) bvis 

 cbaracteristiske Marker Forf. angiver, af alle Videnskabsmtend som et god- 

 modigt og uskyldigt Dyr, der mangier baade Gifttasnder og Giftkjertler. 



Om dens Parringstid og Parringsact bave vi endnu ingen paalidelig 

 Visbed; ei beller er det afgjort, i bvilken Alder Snogen forste Gang be- 

 frugtes, eller bvor stort et Antal af iEg, den formaaer at lasgge ved bver 

 Drasgtigbed. Som Beviis paa Rigtigbeden af denne Yttring, sammenbolder 

 Forf. de bidborende Steder af Plinii , Lacepedes , Bonnaterres , Tysons, 

 Bechmanns, Blocks, Mullers, Sept-Fontaines, Papens, G'dtzes og Dondorffs, 

 Rasomopskys , Blumenbachs og flere beromte Mamds Skrifter. 



Han betragter derpaa Snogeasg efter deres forskjellige Udviklingsgrad 

 som modne og umodne, og beskriver de modnes Form, Storrelse og Vaagt. 

 Han sammenligner Honseajgget med Snogeasgget, og gjor opmasrksom paa, 



(6*) 



