XXIX 



I den dresdenske Aiitiksamling findes et tresidct Monument, prydet 

 mcd trende Reliefer, af hvilke det cue forostiller en Strid imellem Apollo 

 og Herakles, de tvcndo andre religiose Ceremonier, hvilke man har forkla- 

 ret paa forskjellig Maade , men som Forfatteren antager at staae i noie 

 Sannnenbamg med det iorste, og at indeholde dots Fortsasttelse. Det an- 

 det af disse Relieffer syncs at forestille Forsoningen imellem Apollo og 

 Ileraklcs ved den fra Templet rovede Treiods Gienindvielse ; det tredis 

 er en Fortsasttelse af denne Handling, og forestiller Herakles's Indvielse til 

 Gudens Tjeneste, hvilken Handling symbolisk antydes ved Indvielse af 

 Herakles's Pilekogger. Det Monument som her omtales, findes afbildet i 

 Ecekers Augusteum Tab. V-VII , i Millius Galer. mythol. Tab. XVI, 55- 

 57 o. il St. 



Dog var Forfatterens Hovedformaal ikke at forklare dette Monu- 

 ment ; ban bar vel meddeelt sin Mening derom , og tillige berort de vig- 

 tigste bam bekiendte Fortolkninger deraf, men fornemmelig vilde ban op- 

 lyse Mytben om den Strid imellem Apollo og Herakles, som biint Monu- 

 ment paa dets ene Side forestiller j ban vilde efterspore dette Sagns Oprin- 

 delse, og fo'lge det igjennem dets forskjellige Udviklingstrin, indtil bvor 

 det fremtrasder i den Form , som var den almindelige , under hvilken Graj- 

 kerne i en sildigere Tid forestillede sig det, og som det fortaslles bos 

 Apollodoros. 



Desva?rre er det bidtil ikke lykket at finde den forste Anledning, 

 den Spire af hvilken denne Mytbe er fremvoxet. En viid Mark ligger her 

 aaben for Gisninger; den er ikke bleven ubetraadt ; men da Forfatteren 

 ikke har troet at finde Videnskabens Fordringer tilfredstillede enten ved 

 Andres eller egne Formodninger , har ban for Tiden ladet det beroe ved 

 at antage, at dette Sagn rimeligviis er bleven til ved en eller anden, for- 

 modeutlig lokal , men uvist hvilken bestemt Anledning, og at det horte til 

 den rige Mythekreds, der sluttede sig til Delphi Oraklets Helligdom. 

 n6&. Under den Forudsastning , som Sagnet selv godtgior, at man antog 

 en Strid imellem Apollo og Herakles, endskiondt disse ellers paa det noieste 

 vare forenede , undersoger Forfatteren dette Sagn , som vi finde det bos 

 Apollodoros og andre grasske Forfattere,. hos hvilke det sarttes i Forbindclsc 

 med det Sagn, som fortasller ) at Herakles havde ombragt sin Giesteven 

 Ipbitos, og ban har da sogt at viise, hvorledes dette Sagn efterhaanden 



