LXIV 



digede, 'efter 'bans Mening fuldkommen dechiffreret , paa et Par Ord na?r, 

 hvilke ban siden njermere liar berigtiget. Efterliaanden som ban fik Ordene 

 lasst, nedskrev ban dem ; det viste sig strax at de vare skrevne i det old- 

 nordiske Sprog, og udgjorde, forsaavidt Ord eller Stavelser ikke fattedes i 

 dem, ved at vasre deels muelig forvitlrede, og, deels, som man tydelig seer, 

 voldsomt borthugne eller gjorte ula?selige, fuldkommen regelrette, ja endog 

 allitererede Vers efter de gamle Skjaldes Regler (nemlig foisynede med 

 Bogstavriim eller visse til hinanden, i Udtalens Lyd, svarende Bogstaver, i 

 visse af Versenes Ord) — i det Versemaal, som netop fordum kaldtes de 

 gamle Digtningers Toneart (fornyrftalag) , og som sees at vaere det samme, 

 som det, bvori Staerkodder affattede det Kvad om Braavalle-Slaget, bvilket 

 Saxo bar benyttef i sin Fortaslling derom. Indskriften s) r nes at vaere ud- 

 buggen kort forend dette Slag boldtes, mellem Ifarald flildetand, de Uanskes 

 og Ring, (ogsaa kaldet Sigurd Ring) de Svenskes Konge, fordum det stor- 

 ste og meest beromte i bele Norden : mange norske, ja selv tydske og rus- 

 siske Fyrster og Ka?mper deeltoge og deri. Det henfores sa3dvanligst til 

 Gi'sendsen af vort Nordens Fabeltid og bistoriske Tid, satnt ellers saaledes 

 til forskjellige Tidspunkter, nemlig: af Kallmann til Aar efter Cbristi Fod- 

 sel 680, Espolin 718, P. E. Miiller 730, Torfceus og Suhm 735, Breds- 

 dorff til 760. For Torfceus antog man at Braavalle-Slaget boldtes benved 

 Aar 325, eller endog for. Ogsaa om Stedet, bvor det boldtes, bave de 

 nyere Forfattere vasret uenige, med Hensyn til de Gamles Fortolkning. 

 Enten saa Slaget er blevet boldt paa Braavalle Hede, i Smaaland eller paa 

 Braavalle Slette ved Braavigen (Bravik) og Varaa. i Oster- Gotbland (dog 

 isaer i det sidste Tilfaslde), kan Runamo antages at bave ligget paa Veien 

 til Valpladsen fra Skanor af, for den Deel af Haralds Ha?r som drog land- 

 veis derben. Paa en eller flere Rastdage, bestemte til hoitideligt Offer og 

 (!udstjeneste> efter de oldnordiske Hedningers Skikke, synes Indskriften at 

 vasre udhugget; ban la3ser den nemlig saaledes (uden at anfore Vokalerno 

 med de nu brugelige islandske Accenter) : 



HIILTEKINN RIKI NAM 



GARpR IN HJO 



ULI EIT GAF 



VIGI Of>IN RUNAR 



HRINGR FAI 



FALL A MOLD 



